Biserica de lemn din Valea Pojarului
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cc/RO_GJ_Valea_Pojarului_10.jpg/300px-RO_GJ_Valea_Pojarului_10.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/94/RO_GJ_Valea_Pojarului_14.jpg/240px-RO_GJ_Valea_Pojarului_14.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/04/RO_GJ_Valea_Pojarului_12.jpg/240px-RO_GJ_Valea_Pojarului_12.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7f/RO_GJ_Valea_Pojarului_15.jpg/240px-RO_GJ_Valea_Pojarului_15.jpg)
Biserica de lemn din Valea Pojarului, comuna Bustuchin, județul Gorj, a fost construită în 1737. Are hramul „Nașterea Maicii Domnului”. Biserica se află pe noua listă a monumentelor istorice; cod LMI GJ-II-m-B-09451.
Istoric și trăsături
Este biserica fostului sat Strâmba (sat desființat, înglobat în Valea Pojarului). Conform tradiției orale a fost construită la 1737, pe malul stâng al pârâului Strâmbu, de unde a fost strămutată, cu întregul sat, pe celălalt mal (fie la 1780, fie pe la 1825-1830), acolo unde dăinuie și acum[1].
Biserica poate fi încadrată în tipologia celor de la cumpăna secolelor XVII-XVIII, datorită trăsăturilor arhaice: dimensiunile miniaturale ale altarului și îmbinările în coadă de rândunică, întărite cu „melci” (pene de lemn)[2].
Planul este dreptunghiular, cu altarul decroșat, poligonal, cu cinci laturi. Acoperirea interioară cuprinde o boltă semicilindrică peste navă și fâșii curbe peste altar[3]. La exterior, acoperișul de șindrilă, care fusese reînnoit în anul 1971, a fost înlocuit cu unul mai durabil, din tablă.
Biserica este înălțată pe un soclu de ciment și are o prispă pe latura de vest și una la altar, obținută prin prelungirea bârnelor de la temelie, de pe laturile de nord și sud și câte un stâlp la intersecție[4]. Ambele prispe au stâlpii bogat ornamentați.
A fost renovată de mai multe ori: „în zilele Mitropolitului Nifon” (1849-1875) a fost ridicată pe un soclu de cărămidă, i-a fost refăcut acoperișul și zugrăviți pereții. S-ar putea ca tot atunci, cadrul intrării, sculptat și datat, să fi fost înlocuit cu cel actual, constituit numai din montanți[5]. În 1942 a fost tencuit interiorul, acoperind eventuala pictură murală.
Biserica cuprinde în patrimoniul său numeroase icoane, unele de la 1820, anterioare strămutării.
Note
Bibliografie
- Studii regionale
- Cristache-Panait, Ioana (). Arhitectura de lemn din județul Gorj. București: Arc 2000. ISBN 973-99718-2-2.
- Pănoiu, Andrei (). Arhitectura bisericilor de lemn din Țara Românească. Institutul de Arhitectură „Ion Mincu” din București: manuscris.
Legături externe
- CIMEC Arhivat în , la Wayback Machine. Fișă de monument
- Monumente istorice din România Fișă de monument
Vezi și
Imagini din exterior
- Drumul spre biserică trece prin păduri de carpen şi fag
- Biserica şi împrejurimile
- Absida altarului
- Stâlp şi console la pridvor
- Stâlp la altar şi tablă de monument
- Console şi îmbinări la altar
- Stâlp cu capitelul bogat ornamentat
- Împrejurimi