Rakonca (település)
![]() | Hasonló cikkcímek és megnevezések: Rakonca (egyértelműsítő lap) |
Rakonca (Rykynčice) | |
![]() | |
Az alsórakoncai római katolikus templom | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Kerület | Besztercebányai |
Járás | Korponai |
Rang | község |
Első írásos említés | 1279 |
Polgármester | Mária Bukovčanová |
Irányítószám | 962 55 |
Körzethívószám | 045 |
Forgalmi rendszám | KA |
Népesség | |
Teljes népesség | 265 fő (2021. jan. 1.)[1] |
Népsűrűség | 16 fő/km² |
Földrajzi adatok | |
Tszf. magasság | 161 m |
Terület | 19,18 km² |
Időzóna | CET, UTC+1 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
Rakonca weboldala | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Rakonca témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség | |
Adatok forrása: Szlovák Statisztikai Hivatal, http://obce.info |
Rakonca (szlovákul: Rykynčice) község Szlovákiában, a Besztercebányai kerületben, a Korponai járásban. Alsó- és Felsőrakonca egyesítésével jött létre.
Fekvése
Korponától 20 km-re délnyugatra, a Korpona patak partján található. Délről Palást, északról Méznevelő határolja.
Története
Nevének jelentése: rakonca = szekér tartozék.
A mai község helyén eredetileg két falu volt: Alsó- és Felsőrakonca.
Alsórakoncát 1279-ben említik először, ekkor részben királyi birtok, részben a Szent István keresztesek birtoka. 1281-ben a Rakonczay családé, ekkor "Rakanza" néven említik. A 16. századtól a bozóki premontrei prépostságé. 1715-ben a falunak malma, szőlészete és 81 háztartása volt. A 18. századtól a Koháry-Coburg családé. 1828-ban 107 házában 644 lakos élt. Lakói főként mezőgazdasággal foglalkoztak.
Felsőrakonca 1422-ben "Felsewrakancha" néven bukkan fel először. 1497-ben "Felseu Rakoncza" alakban szerepel. Rákóczi István, később a Palásthy család, majd a 18. század végén a Koháryak és Coburgok birtoka. 1715-ben 22 adózó háztartása volt. 1828-ban 58 házában 350 lakos élt.
Vályi András szerint „Alsó, és Felső Rakoncza, Rakinczicze. Két tót falu Hont Vármegyében. Alsónak földes Urai több Uraságok; Felsőnek pedig Nedeczky Úr; Felső Rakoncza az Alsónak filiája, lakosai katolikusok, és evangélikusok, fekszenek egymástól nem meszsze, határjaik középszerűek, szőlőhegyeik tágasak, fájok sem igen van, legelőjök szoros, piatzok Korponán, második osztálybéliek.”[2]
Fényes Elek szerint „Alsó-Rakoncza, Rekinicze, tót falu, Honth vmegyében, a Korpona mellett: 519 kath., 4 evang. lak. Kath. paroch. templom. Vendégfogadó. Vizimalom. Bortermesztés. F. u. a bozóki uradalom. Ut. p. Selmecz.”[3]
"Felső-Rakoncza, tót falu, Honth vmegyében, 22 kath., 338 ev. lak. Evang. templom. F. u. h. Coburg."[3]
A trianoni békeszerződésig mindkét település Hont vármegye Ipolysági járásához tartozott.
A két településrészt 1964-ben egyesítették.
Népessége
1910-ben Alsórakoncának 578, Felsőrakoncának 289, túlnyomórészt szlovák anyanyelvű lakosa volt.
2001-ben 369 lakosából 366 szlovák volt.
2011-ben 313 lakosából 296 szlovák volt.
Nevezetességei
- Alsórakonca római katolikus temploma 1788-ban épült, 1821-ben megújították.
- Evangélikus temploma 1794-ben épült a korábbi, 1732-ben épített fatemplom helyett.
- Alsórakoncai arborétum (Felatya).
Neves személyek
- Itt született 1742-ben Janovszky Pál ágostai evangélikus tanító.
- Felsőrakoncán született 1814-ben Karol Raphanides zeneszerző és 1822-ben Ján Rotarides költő.
- Felsőrakoncán született 1858-ban Krupec István evangélikus egyházi író.
- Itt élt és alkotott Bohuslav Tablic költő és történész.
- Felsőrakoncán volt evangélikus lelkész Matuska József táblabíró, a selyemhernyó tenyésztés országos hírű szakértője, szakíró.
Külső hivatkozások
- Községinfó
- Rakonca Szlovákia térképén[halott link]
- Regionhont.sk
- E-obce.sk Archiválva 2008. február 7-i dátummal a Wayback Machine-ben
![Commons:Category:Rykynčice](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/50px-Commons-logo.svg.png)
Jegyzetek
- ↑ The 2021 Population and Housing Census. Szlovák Statisztikai Hivatal
- ↑ Vályi András: Magyar Országnak leírása I–III. Buda: Királyi Universitás. 1796–1799.
- ↑ a b Fényes Elek: Magyarország geographiai szótára, mellyben minden város, falu és puszta, betürendben körülményesen leiratik. Pest: Fényes Elek. 1851.
Földrajzportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap