Lissó
Lissó (Lišov) | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Kerület | Besztercebányai |
Járás | Korponai |
Rang | község |
Első írásos említés | 1235 |
Polgármester | Emília Takáčová |
Irányítószám | 962 69 |
Körzethívószám | 045 |
Forgalmi rendszám | KA |
Népesség | |
Teljes népesség | 217 fő (2021. jan. 1.)[1] |
Népsűrűség | 13 fő/km² |
Földrajzi adatok | |
Tszf. magasság | 187 m |
Terület | 19,39 km² |
Időzóna | CET, UTC+1 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
Lissó weboldala | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Lissó témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség | |
Adatok forrása: Szlovák Statisztikai Hivatal, http://obce.info |
Lissó (szlovákul: Lišov) község Szlovákiában, a Besztercebányai kerületben, a Korponai járásban.
Fekvése
Korponától 32 km-re délnyugatra, Ipolyságtól 23 km-re északnyugatra, a Lissó patak völgyében fekszik.
Története
A község területén már az újkőkorszakban éltek emberek. Megtalálták itt a lengyeli kultúra tárgyi emlékeit éppúgy, mint a lausitzi kultúra urnatemetőjét.
A mai települést 1235-ben IV. Béla adománylevelében "Lysou" alakban említik először. 1286-ban "Liyso", 1311-ben "Lysso", 1338-ban "Lyzow", 1497-ben "Lyssowa" alakban említik a korabeli források. A honti várföldekhez tartozott, melyet a király Deméndi Ibur elődeinek adott. A 16. században Léva várának tartozéka. A 17. században a Pálffy család birtoka, a 18. században az Eszterházyak, később a Gyurcsányi és Schoeller családok a birtokosai. 1554-ben elfoglalta a török. 1715-ben malma és 76 háza volt. 1828-ban 33 házában 197 lakos élt. Lakói mezőgazdasággal, szőlőtermesztéssel foglalkoztak. A falu főként kőfaragóiról volt híres.
Vályi András szerint "LISSO. Tót falu Hont Vármegy. földes Ura H. Eszterházy Uraság, lakosai többen evangelikusok, fekszik Házas, és Apáti Maróthoz 1/2, Szudhoz 1 órányira, határjában vagyon legelője, és mind a’ két féle fája, szőlő hegye sok, de határja sovány, rozsot, és zabot termő lévén leg inkább."[2]
Fényes Elek szerint "Lissó, tót falu, Honth vmegyében, Báthoz 1 1/2 mfd. 13 kath., 190 evang. lak. Bora a legjobbak közül való a megyében. F. u. h. Eszterházy. Ut. p. Szántó."[3]
A trianoni békeszerződésig Hont vármegye Ipolysági járásához tartozott.
Népessége
1910-ben 505, túlnyomórészt szlovák lakosa volt.
2001-ben 273 lakosából 272 szlovák, 1 magyar.
2011-ben 250 lakosából 237 szlovák és 1 magyar.
Nevezetességei
- Evangélikus temploma 1590-ben épült, 1856-ban megújították, tornyát 1869-ben emelték.
- Határában régi barlanglakások találhatók.
- A falunak híres fúvószenekara is van.
Híres emberek
- Bartók Béla 1914-ben járt a községben gyűjtőúton és mintegy 60 népdalt jegyzett le itt.
- Györffy István 1910-ben járt itt és mintegy 13 tárgyat vásárolt a Néprajzi Múzeum számára.
Külső hivatkozások
- Községinfó
- Lissó Szlovákia térképén
- Regionhont.sk
- E-obce.sk
Jegyzetek
- ↑ The 2021 Population and Housing Census. Szlovák Statisztikai Hivatal
- ↑ Vályi András: Magyar Országnak leírása I–III. Buda: Királyi Universitás. 1796–1799.
- ↑ Fényes Elek: Magyarország geographiai szótára, mellyben minden város, falu és puszta, betürendben körülményesen leiratik. Pest: Fényes Elek. 1851.
Földrajzportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap