Magnesioferrita
![]() | |
---|---|
![]() Cristalls de magnesioferrita de Wannenköpfe (Eifel, Alemanya) | |
Fórmula química | MgFe₂3+O₄ |
Epònim | magnesi i Fèrric ![]() |
Localitat tipus | Vesuvi, Província de Nàpols, Campània, Itàlia |
Classificació | |
Categoria | òxids |
Nickel-Strunz 10a ed. | 4.BB.05 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 4.BB.05 ![]() |
Nickel-Strunz 8a ed. | IV/B.01b ![]() |
Dana | 7.2.2.1 |
Heys | 7.20.11 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | isomètric |
Estructura cristal·lina | a = 8,3866Å; |
Grup puntual | m3m (4/m 3 2/m) - hexoctaedral |
Grup espacial | grup espacial 227 ![]() |
Color | negre |
Macles | comunes en {111} |
Fractura | irregular, desigual |
Tenacitat | fràgil |
Duresa | 5,5 a 6,5 |
Lluïssor | metàl·lica, submetàl·lica |
Color de la ratlla | vermell fosc |
Diafanitat | opaca |
Densitat | 4,56 a 4,65 g/cm³ (mesurada); 4,51 g/cm³ (calculada) |
Propietats òptiques | isotròpica |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral heretat (G) ![]() |
Any d'aprovació | 1859 |
Símbol | Mfr ![]() |
Referències | [1] |
La magnesioferrita és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup de l'espinel·la. Rep el seu nom de la seva composició, contenint magnesi i ferro.
Característiques
La magnesioferrita és un òxid de fórmula química MgFe₂3+O₄. Forma una sèrie de solució sòlida amb la magnetita.[2] Cristal·litza en el sistema isomètric, formant cristalls octaèdrics de fins a 5 mil·límetres. Habitualment es troba de manera granular o massiva.[3] La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5,5 i 6,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la magnesioferrita pertany a «04.BB: Òxids amb proporció Metall:Oxigen = 3:4 i similars, amb només cations de mida mitja» juntament amb els següents minerals: cromita, cocromita, coulsonita, cuprospinel·la, filipstadita, franklinita, gahnita, galaxita, hercynita, jacobsita, manganocromita, magnesiocoulsonita, magnesiocromita, magnetita, nicromita, qandilita, espinel·la, trevorita, ulvöspinel·la, vuorelainenita, zincocromita, hausmannita, hetaerolita, hidrohetaerolita, iwakiïta, maghemita, titanomaghemita, tegengrenita i xieïta.
Formació i jaciments
La magnesioferrita més comuna és d'origen fumaròlic. És un mineral accessori en algunes kimberlites, carbonatites i gabres alcalins. Es troba també com a inclusions esquelètiques en esfèrules vítries en sediments atribuïts a restes d'impactes de bòlids. Sol trobar-se associada a altres minerals com: hematites, magnetita i diòpsid.[3] Va ser descoberta l'any 1859 al Vesuvi, província de Nàpols (Campània, Itàlia).
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)