Луцій Кальпурній Пізон Цезонін (консул 58 року до н.е.)
Луцій Кальпурній Пізон Цезонін | |
---|---|
лат. L.Calpurnius L.f.L.n. Men. Piso Caesoninus | |
![]() | |
Народився | невідомо невідомо |
Помер | не раніше 43 до н. е. невідомо |
Країна | Стародавній Рим |
Діяльність | давньоримський політик |
Знання мов | латина |
Суспільний стан | шляхтич[d][1] |
Посада | цензор Стародавнього Риму, претор, давньоримський сенатор[d][2], консул[2], квестор, курульний едилd, Пропретор, проконсул, легат і легат |
Рід | Calpurnii Pisonesd |
Батько | Луцій Кальпурній Пізон Цезонін (квестор)[1][1] |
Мати | Calventiad[1][1] |
У шлюбі з | Rutiliad[3][1][1] |
Діти | Кальпурнія Пізоніс[1][1] і Луцій Кальпурній Пізон Понтифік |
|
Лу́цій Кальпу́рній Пізо́н Цезоні́н (лат. Lucius Calpurnius Piso Caesoninus) (приблизно 101 — 43 роки до н. е.) — політичний, державний та військовий діяч Римської республіки, консул 58 року до н. е., цензор 50 року до н. е. Тесть Гая Юлія Цезаря.[4]
Життєпис
Походив із впливового плебейського роду Кальпурніїв. Син Луція Кальпурнія Пізона Цезоніна, претора 90 року до н. е., та Кальвенції. Батько рано помер.
Точний рік народження Луція Кальпурнія невідомий, але в одній зі своїх промов Цицерон зазначив, що під час громадянських воєн між Суллою і маріанцями (88-82 роки до н. е.) Пізон ще був неповнолітнім.
У 70 році до н. е. обіймав посаду квестора, у 64 році до н. е. — едила, у 61 році до н. е. — претора.
Уклав політичний союз з Гаєм Юлієм Цезарем. Завдяки цьому у 58 році до н. е. Цезоніна обрано консулом разом з Авлом Габінієм. Надав активну підтримку народному трибуну Клодію, сприяв вигнанню Цицерона. Застосував заходи про єгипетські культи у Римі та знищив святилище Діани на Целійському пагорбі. За законом Клодія Луцій Кальпурній отримав як провінцію Македонію, якою керував з 57 до 55 року до н. е., під час цього спочатку з успіхом воював проти фракійців, втім зрештою зазнав тяжкої поразки. Це стало основою для позбавлення Пізона провінції.
У 50 році до н. е. його обрано цензором разом з Аппієм Клавдієм Пульхром. На цій посаді на відміну від колеги виявив поблажливість до сенаторів.
З початком громадянської війни поміж Гаєм Юлієм Цезарем і Гнеєм Помпеєм Великим Цезонін намагався відігравати роль посередника, але без успіху. Він не підтримав Цезаря, але й не приєднався до Помпея. Після вбивства Цезаря виступив за оголошення його заповіту та похорони за державний рахунок, чим йому й доручено керувати. Згодом захищав Марка Антонія, намагався припинити війну поміж сенатом й Антонієм. Навіть після провалу перших перемовин Пізон продовжував намагатися досягти миру.
Родина
1. Дружина — Рутілія
Діти:
- Кальпурнія, дружина Гая Юлія Цезаря
2. Дружина (ім'я невідоме).
Діти:
Примітки
- ↑ а б в г д е ж и к Digital Prosopography of the Roman Republicd:Track:Q100166489
- ↑ а б Thomas Robert Shannon Broughton The Magistrates of the Roman Republic — Society for Classical Studies, 1951. — ISBN 0-89130-812-1, 0-89130-811-3d:Track:Q31350139d:Track:Q980809d:Track:Q466021
- ↑ http://www.strachan.dk/family/rutilius.htm
- ↑ Римская генеология. Луций Кальпурний Пизон Цезонин [Архівовано 8 жовтня 2020 у Wayback Machine.](рос.)
Джерела
- Fast. Cap. Degrassi 56 f. (лат.)
- App. BC II 14; 54—61; 135—136; 143; III 54—63 (лат.)
- Iris Hofmann-Löbl, Die Calpurnii. Politisches Wirken und familiäre Kontinuität. Verlag Peter Lang, Frankfurt am Main u. a. 1996, ISBN 3-631-49668-0, S. 157—186 (нім.)
- п
- о
- р
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/83/Vexilloid_of_the_Roman_Empire.svg/50px-Vexilloid_of_the_Roman_Empire.svg.png)