Анна Австрійська (1432—1462)
Анна Австрійська | |
---|---|
нім. Anna von Asterreich | |
![]() | |
Народилася | 12 квітня 1432 Відень, Герцогство Австрія |
Померла | 13 листопада 1462[1] (30 років) Eckartsburgd, Еккартсберга, An der Finned, Бургенланд, Саксонія-Ангальт, Німеччина |
Поховання | Reinhardsbrunnd |
Країна | Австрія |
Діяльність | претендентка на трон, аристократка |
Титул | Нобілі, герцогиня[d] і принцеса |
Рід | Габсбурги |
Батько | Альбрехт II |
Мати | Єлизавета Люксембурзька |
Родичі | Людвіг IX |
Брати, сестри | Єлизавета Габсбург, Владислав Посмертний і Георг Габсбургd |
У шлюбі з | Вільгельм II (ландграф Тюрингії) |
Діти | Маргарита Саксонська і Katharina of Thuringiad[1] |
![]() | |
|
Анна Австрійська (нім. Anna von Österreich); (12 квітня 1432, Відень — 13 листопада 1462, Eckartsburgd, Саксонія-Ангальт) — австрійська принцеса, в шлюбі герцогиня Саксонська, ландграфиня Тюрингенська та герцогиня Люксембурзька.
Біографія
Анна — найстарша дитина римського короля Альбрехта II і принцеси Єлизавети Люксембурзької, дочки імператора Священної Римської імперії Сигізмунда.
20 червня 1446 року Анна у віці 14 років в Єні одружилася з герцогом Саксонським Вільгельмом III. Анна відмовилася від претензій на владу в Австрії, але не від влади в Богемії, Угорщини та інших землях Альбрехта II. Теща передала Вільгельму свої права на герцогство Люксембург, яке він окупував ще в 1441 році, але був вигнаний звідти герцогом Бургундії Філіппом III. Претензіям на владу в Богемії він був змушений поступитися Їржі з Подєбрад. Після смерті Анни брат Владислав Посмертний проголосив Вільгельма герцогом Люксембургу в 1457 році.
Шлюб Анни і Вільгельма був нещасливим, і Вільгельм залишив її, звернувшись до своєї коханки Катаріни фон Бранденштайн. До своєї смерті Анна проживала в Еккартсбурзі. Вона намагалася повернутися до чоловіка, але замість привітання він кинув в обличчя дружини дерев'яний черевик і вислав її назад.[2] Незабаром після смерті Анни в липні 1463 року Вільгельм одружився з Катаріною фон Бранденштайн. Анна була похована в монастирі Райнхардсбрунн.
Нащадки
- Маргарита Саксонська (1449—1501), одружена з курфюрстом Бранденбурзьким Йоганом Цицероном (1455—1499)
- Катерина (1453—1534), одружена Гінеком з Подєбрад (1452—1492)
Примітки
- ↑ а б в Lundy D. R. The Peeraged:Track:Q67129259d:Track:Q21401824
- ↑ Joseph Chmel, Karl Friedrich Wilhelm Lanz: Monumenta habsburgica: Sammlung von actenstücken und briefen zur …, Volume 1, S. 80
Література
- Eberhard Holtz, Michael Lindner, Peter Moraw: Akkulturation und Selbstbehauptung S. 336 (Digitalisat)
- Hermann Meynert: Geschichte Oesterreich's, seiner Volker und Länder, Volumes 1-2, S. 329 (Digitalisat)
- Eduard Maria von Lichnowsky: Geschichte des Hauses Habsburg, S. 3 f. (Digitalisat)