Obreja Veche, Fălești
Obreja Veche | |
— Sat-reședință — | |
![]() Satul Obreja Veche în 1980 | |
![]() ![]() Obreja Veche Obreja Veche (Moldova) | |
Coordonate: 47°40′34″N 27°39′22″E ({{PAGENAME}}) / 47.6761111111°N 27.6561111111°E | |
---|---|
Țară | ![]() |
Raion | Fălești |
Comună | Obreja Veche |
Fus orar | EET (+2) |
- Ora de vară (DST) | EEST (+3) |
Cod poștal | MD-5938 |
Prefix telefonic | 259 |
Prezență online | |
GeoNames ![]() | |
Modifică date / text ![]() |
Obreja Veche este satul de reședință al comunei cu același nume din raionul Fălești, Republica Moldova.
Istorie
Acest articol sau această secțiune are bibliografia incompletă sau inexistentă. Puteți contribui prin adăugarea de referințe în vederea susținerii bibliografice a afirmațiilor pe care le conține. |
Satul a fost întemeiat în anul 1777. Primul locuitor, care este și socotit ca întemeietorul satului, a fost Ion Obreja, de unde și provine denumirea satului.
În anul 1864 s-a ridicat în sat biserica din piatră, „Sfinții Împărați,” cu hramul „Sfântul Constantin.” Biserica a fost construită cu cheltuielile proprietarului Costache B. ce avea în proprietatea sa 4194 desentine de pământ.
Pe teritoriul satului era o gospodărie boierească cu două case de locuit, cooperativa agricolă „Ardealul” care s-a înființat în anul 1902, două mori cu aburi, o școala primară, post de jandarmi, poștă cu cai, a zemstvei, 8 cai și două trăsuri, poștă rurală, primăria și o cârciumă. În anul 1902 populația localității era alcătuită din 995 de bărbați și 1012 femei ce posedau 670 de case de locuit. În 1906 pe teritoriul regiunii Fălești a izbucnit o mare epidemie, în urma căreia a avut de suferit și populația din satul Obreja Veche.
La marginea de sud-vest a satului actual este un loc numit "Zamca Veche", unde au fost constatate urme de șanțuri și valuri de pământ, acestea fiind o dovadă certă că aici a fost o cetate din epoca fierului sau a evului mediu.[cercetare originală]
Cele 6 movile funerare sunt probe materiale că în această zonă au staționat și triburi nomade, care și-au lăsat aici decedații.
Surse informative
- Svod pameatnikov istorii i kulturî... Maket. Chișinău, 1987, p. 758.
- Hîncu I. Cetăți antice și medievale timpurii din Republica Moldova. Chișinău, 1993, p. 55.