Protokollen om Irland og Nord-Irland
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2f/Ireland_stub3.svg/250px-Ireland_stub3.svg.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a5/The_Border_on_Killeen_School_Road_-_geograph.org.uk_-_446719.jpg/250px-The_Border_on_Killeen_School_Road_-_geograph.org.uk_-_446719.jpg)
Protokollen om Irland og Nord-Irland ble inngått som et tillegg til Avtalen om Storbritannias uttreden av EU. Partene var enige om at Irland og Nord-Irland befant seg i en spesiell situasjon, og at det var behov for særregler.
Protokollen gjennomfører det som gjerne er blitt omtalt som «backstop». Varer fra Storbritannia til Nord-Irland innføres med toll, men tollen refunderes dersom det ikke er noen risiko for at varene går videre til Irland eller andre deler av EU.[1][2][3]
Protokollen gjelder parallelt med handels- og samarbeidsavtalen mellom EU og Storbritannia, med virkning fra 1. januar 2021. Nord-Irlands parlament avgjør hvor lenge protokollen skal virke.[1]
Protokollens innhold
Hovedelementene
Protokollen inneholder tre hovedelementer som løsning på problemet på den irske øya:[1]
- Unngåelse av en «hard (synlig) grense» mellom Irland og Nord-Irland, beskyttelse av øyas samlede økonomi og alle deler av Belfastavtalen.
- Fastholdelse av EUs indre marked sammen med alle de garantiene som dette gir med hensyn til forbrukerbeskyttelse, helse- og dyrevelferd eller kampen mot kriminalitet og menneskehandel.
- Fastholdelse av Nord-Irland i det britiske tollområdet, slik at det kan dra fordel av fremtidige frihandelsavtaler, som Storbritannia kan inngå med tredjeland.
Nærmere om protokollen
- Nord-Irland følger fortsatt et begrenset antall EU-regler. EUs tollregler vil gjelde for alle varer, som innføres til Nord-Irland. Slik unngås all tollkontroll på øya Irland.
- Det vil blant annet ved grensen, likevel bli gjennomført nødvendig kontroll av varer som innføres til Nord-Irland fra resten av Storbritannia, for å sikre den nødvendige helse- og veterinærkontroll (SPS).
- EUs toll gjelder for varer, som innføres til Nord-Irland, dersom det ikke er noen risiko for at varene kommer inn på EUs indre marked. Dersom varene fra Storbritannia til Nord-Irland blir i Nord-Irland, blir eventuell toll dermed refundert. Går varene videre til Irland, eller andre deler av EU, skjer det ingen refusjon. Det vil ikke bli krevet toll, dersom det kan påvises at varene som innføres til Nord-Irland fra resten av Storbritannia, ikke risikerer at komme inn på EUs indre marked.[1][3]
Protokollen om Irland og Nord-Irland trådte i kraft, da overgangsperioden utløp. Den ble formet som en stabil og varig løsning, og partene har regnet med at den vil eksistere ved siden av enhver samarbeidsavtale mellom EU og Storbritannia.[1]
Samtykkemekanisme
EU og Storbritannia ble enige om en samtykkemekanisme slik at Nord-Irlands parlament får avgjørende innflytelse på den langsiktige anvendelse av EU-lovgivning i Nord-Irland. Samtykkemekanismen gjelder i det vesentligste tilpasning av reglene om toll på varer, EUs felles elektrisitetsmarked, merverdiavgift og statsstøtte.[1]
I praksis betyr samtykkemekanismen at parlamentet fire åre etter utløpet av overgangsperioden 31. desember 2020, med alminnelig flertall kan gi samtykke til at den relevante EU-rett fortsatt skal gjelde eller vedta at den ikke skal gjelde. Storbritannia meddeler i det siste tilfellet standpunktet til EU, og protokollen opphører å gjelde to år deretter.[1]
Parlamentet kan deretter hvert fjerde år stemme over om relevant EU-lovgivning fortsatt skal gjelde. Dersom parlamentet med støtte fra alle samfunnsgrupper stemmer for en fortsatt anvendelse av EU-lovgivningen, kan det først holdes en ny avstemning etter åtte år.[1]
Referanser
- ^ a b c d e f g h «Protokol om Irland og Nordirland». Europa-Kommissionen - European Commission (dansk). Besøkt 31. desember 2020.
- ^ Lote, Philip Alan (22. oktober 2018). «Derfor er «Back Stop» så viktig i EU – det blir ikke engang oversatt». NRK. Besøkt 31. desember 2020.
- ^ a b «Brexit: What is in Boris Johnson's new deal with the EU?». BBC News (engelsk). 21. oktober 2019. Besøkt 31. desember 2020.