Per Øyvind Heradstveit
Per Øyvind Heradstveit | |||
---|---|---|---|
Født | 26. mai 1932[1]![]() Skjold (Rogaland) | ||
Død | 11. mai 2004[1][2]![]() Oslo[3] | ||
Beskjeftigelse | Journalist, biograf, TV-programleder, sakprosaforfatter, programsekretær | ||
Embete |
| ||
Søsken | Daniel Heradstveit | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Språk | Norsk | ||
IMDb | IMDb |
Per Øyvind Heradstveit (1932–2004) var en norsk programleder, journalist og forfatter som arbeidet en årrekke i NRK.
Biografi
Heradstveit startet den journalistiske karrieren i NRKs Dagsnytt i 1956 etter å ha studert filologi. Han studerte tysk i Mainz og fransk i Dijon.[4] Før han begynte i NRK var han lektor ved Lycée Pierre-Corneille i Rouen i Frankrike.[5] Heradstveit og Mette Janson var de to første journalistene i Dagsrevyen.[6]
Med programmet Åpen post (1966–71) var Heradstveit (sammen med Kjell Arnljot Wig) med på å innføre debatt som programform i fjernsynet. Han var også mangeårig programleder for debattprogrammet På sparket (1975–81) og for en serie om menneskesinnet og depresjoner som han holdt sammen med psykiatriprofessor Nils Retterstøl på 1980-tallet. Serien fikk stor oppmerksomhet, og var med på å skape større forståelse for psykiske lidelser.[6] Heradstveit var dessuten London-korrespondent for NRK fra 1988 til 1992. Heradstveit sluttet i NRK i 1996.[6]
Som pensjonist var han i 1999 hoveddrivkraften bak den internettbaserte nettavisa Treffpunkt, en nettavis for eldre. Han var i perioden 1997 til 2000 leder for Statens IT-forum for eldre.
Han skrev en rekke bøker, blant annet om kongehuset, Vidkun Quisling og Einar Gerhardsen. Han gav i 1996 ut boka Kong Harald. Monarkiet i medvind og motvind.[7]
Heradstveit fikk et massivt hjerneslag i 2000 og var lammet av slaget frem til sin død i 2004.[6] Han var bror av forskeren Daniel Heradstveit.
I 2008 ble det kjent at Heradstveit i 1965 hadde hjulpet Arbeiderpartiet i valgkampen.[8][9]
Bibliografi
- Partiene og utenrikspolitikken (1965)
- "Ett minutt til sending" : tanker og tvil om TV (1970)
- Sudan – en afrikansk tragedie (1970)
- Jemen – det lykkelige landet? (1970)
- Mennesket og krigen: En antologi fra krigsårene (1970)
- På skjermen: Råd og vink for TV-opptredende (1971)
- Hemmelige tjenester – Etterretning, spionasje og overvåking (1973)
- De medskyldige: Israelsk etterretning og mordet på Lillehammer (1974)
- med Nils Retterstøl: Menneskesinnet (1975)
- Quisling – hvem var han? (1976)
- Spionasje og infiltrasjon i industrien (1976)
- med Nils Retterstøl: Kriser i menneskesinnet (1977)
- med Gunnar Nilsen: Stabbur-Nilsen forteller (1978)
- Kongen som sa nei! (1979)
- Ærbødigst Peter Grønvold: Dokumentasjon av en skjebne i velferdsstaten (1979)
- Einar Gerhardsen og hans menn (1981)
- med Lars Korvald: Politikk og kall – Lars Korvalds memoarer (1982)
- med Nils Retterstøl: Menneskesinnet – alkohol og alkoholproblemer (1983)
- Eventyret Norsk Data: En bit av framtiden (1985)
- En liten mikrofon – i en stor verden (1992)
- Kong Harald. Monarkiet i medvind og motvind (1996)
Referanser
- ^ a b Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
- ^ Internet Movie Database, besøkt 20. oktober 2019[Hentet fra Wikidata]
- ^ Store norske leksikon[Hentet fra Wikidata]
- ^ Heradstveit, Per Øyvind (1992). En liten mikrofon i en stor verden. [Oslo]: Faktum forlag. s. 46. ISBN 8254001790.
- ^ Bjørn Benkow (1985). Kjentfolks favorittretter. Oslo: Atheneum. s. 53. ISBN 8273341151.
- ^ a b c d Aftenposten, 27. mai 2004, side 21.
- ^ dagbladet.no: Åpenhjertig kong Harald i ny bok
- ^ Bastiansen, Henrik G. (2008). «‘Vil man målene, må man også ville midlene …’: Einar Gerhardsen og fjernsynet 1960–87» (PDF). Arbeiderhistorie: Årbok for Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek: 139–167.
- ^ – Dette brevet ville skapt en skandale – Dagbladet 3. november 2008
Eksterne lenker
- (en) Per Øyvind Heradstveit på Internet Movie Database
- (no) Per Øyvind Heradstveit hos Sceneweb
- (en) Per Øyvind Heradstveit hos The Movie Database
- (no) NRK.no – Minneord over Per Øyvind Heradstveit
Forgjenger Tor Strand | NRKs korrespondent i London 1987–1991 | Etterfølger |