Mikhail Artamonov
Mikhail Artamonov | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 23. nov. 1898![]() Vygolovo (Vesyegonsky Uyezd, Guvernementet Tver, Det russiske keiserdømmet) | ||
Død | 31. juli 1972[1]![]() St. Petersburg | ||
Beskjeftigelse | Arkeolog, historiker ![]() | ||
Embete |
| ||
Akademisk grad | Doktor nauk i historie | ||
Utdannet ved | Statsuniversitetet i St. Petersburg | ||
Doktorgrads- veileder | Aleksandr Miller Aleksandr Spitsyn Nikolaj Sytsjov | ||
Parti | Sovjetunionens kommunistiske parti | ||
Nasjonalitet | Det russiske keiserdømmet Sovjet-Russland Sovjetunionen | ||
Medlem av | Det polske vitenskapsakademi | ||
Utmerkelser | Leninordenen Arbeidets røde fanes orden | ||
Mikhail Artamonov på Commons |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f6/Sarkel.jpg/250px-Sarkel.jpg)
Mikhail Illarionovitsj Artamonov (russisk Михаил Илларионович Артамонов) (født 5. desember 1898, død 31. juli 1972) var en russisk historiker og arkeolog. Han regnes som grunnleggeren av studier av khazarene.
Artamonovs vitenskapelige karriere var på Universitetet i Leningrad. Han utgravde et stort antall av skytiske og khazarske gravhauger og bosetninger, den mest berømte var det khazarske festningen Sarkel, og utga en stor monografi om khazarene i 1969, Istoriya Khazar. Tidligere utgaver av dette verket, som uthever den enorme innflytelsen til khazarene på utviklingene av de tidlige rus og andre folkeslag, ble fordømt av de sovjetiske autoriteter, og tvang ham til å legge til en konklusjon som fastslo det motsatte, at khazarene ikke hadde noen større innflytelse.
Artamonov ble utpekt som direktør av museet Eremitasjen i Leningrad i 1951. 13 år senere ble han fjernet fra sin stilling for å ha akseptert en utstilling av russiske anti-realistiske kunstnere.
Referanser
- ^ RKDartists, rkd.nl, besøkt 23. august 2017[Hentet fra Wikidata]
Eksterne lenker
- Artamonov på nettsiden til Eremitasjen
Portal: Arkeologi