Invasjonen på Tulagi (mai 1942)
Invasjonen av Tulagi | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Konflikt: Stillehavskrigen | |||||||
![]() Japanske offiserer fra landsettingstyrken som inntok Tulagi i mai 1942. | |||||||
| |||||||
Stridende parter | |||||||
Allierte stryker som innbefattet:![]() ![]() ![]() | ![]() | ||||||
Kommandanter og ledere | |||||||
![]() ![]() | Isoroku Yamamoto, Shigeyoshi Inoue, Aritomo Goto, Kiyohide Shima | ||||||
Styrker | |||||||
1 hangarskip, 3 kryssere, 4 jagere, 58 fly[1] | 2 jagere, 5 minesveipere, 2 mineleggere, 1 transport skip, 2 ubåtjagere, 6 aircraft, 400–500 mann[2][3][4] | ||||||
Tap | |||||||
4 ødelagte fly[5][6][7][8] | 1 jager, 3 senkede minesveipere, 2 mineleggere, 1 skadet transportskip, 5–6 ødelagte fly, 87 drepte[9][10] |
Invasjonen av Tulagi som foregikk den 3. og 4. mai 1942, var en del av Operasjon Mo, som var keiserdømmet Japans strategi i det sørlige Stillehavet og sørvestlige Stillehavet i 1942. Planen krevde at tropper fra den keiserlige japanske marine inntok Tulagi og det nærliggende protektoratet Salomonøyene. Japanernes hensikt med okkupasjonen av Tulagivar var å dekke flanken til og gi rekognoseringstøtte for japaneske styrker som rykket fram mot Port Moresby på Ny-Guinea. Dessuten skulle den gi større forsvarsevne for den japanske hovedbase på Rabaul, og tjene som en base for japanske styrker som skulle true og avskjære forsynings- og kommunikasjonsruter mellom USA og Australia og New Zealand.
Uten mulighet til å motstå den japanske offensiven mot Salomonøyene, evakuerte den britiske kommissær over protektoratet Salomonøyene og de fåtallige australske styrkene som hadde i oppgave å forsvare Tulagi-øyen like før de japanske styrkene ankom den 3. mai. Men neste dag angrep en task force fra et amerikansk hangarskip som var på vei for å kjempe imot de japanske styrkene som rykket fram mot Port Moresby (som resulterte i slaget ved Coral Sea) den japanske landingsstyrken i Tulagi i et flyangrep, og ødela eller skadet flere av de japanske skipene og flyene som tok del i operasjonen. Likevel okkuperte de japanske troppene Tulagi med hell og påbegynte byggingen av en liten marinebase.
I løpet av de neste månedene, etablerte japanerne en marinebase for drivstoff, kommunikasjoner, og sjøflyrekognosering på Tulagi og de nærliggende småøyene Gavutu og Tanambogo, og i juli 1942 begynte byggingen av en stor flyplass på nærliggende Guadalcanal. De japanske aktivitetene på Tulagi og Guadalcanal ble iakttatt av både de allierte rekognoseringsflyene, og australske kystvaktpersonell som var stasjonert i området. fordi disse aktivitetene truet de alliertes forsynings- og kommunikasjonslinjer i det sørlige Stillehavet. De allierte styrkene gikk til motangrep med sine egne landsettinger på Guadalcanal og Tulagi 7. august 1942, noe som satte i gang det viktige Guadalcanalfelttoget og en serie med slag mellom allierte og japanske styrker som sammen med Ny-Guineafelttoget, skulle komme til å avgjøre utviklingen av krigen i det sørlige Stillehavet.
Referanser
- ^ Hackett, CombinedFleet.com, "IJN Minelayer OKINOSHIMA: Tabular Record of Movement."
- ^ D'Albas, Death of a Navy, s. 110.
- ^ Hackett, Combinedfleet.com.
- ^ Jersey, Hell's Islands, p. 58–60.
- ^ Cressman, pp. 91–4.
- ^ McCarthy, p. 80.
- ^ Lundstrom, p. 149.
- ^ Lord, pp. 10–1.
- ^ Hackett, CombinedFleet.com, "IJN Minelayer OKINOSHIMA: Tabular Record of Movement," and IJN Seaplane Tender KIYOKAWA MARU: Tabular Record of Movement." Aircraft losses included two to four F1M2 "Petes" and one or two E8N2 "Daves" fra Kiyokawa Maru og Kamikawa Maru.
- ^ Gill, Royal Australian Navy, s. 44.
Kilder
- Brown, David (1990). Warship Losses of World War Two. Naval Institute Press. ISBN 1-55750-914-X.
- Bullard, Steven (translator) (2007). Japanese army operations in the South Pacific Area New Britain and Papua campaigns, 1942–43. Senshi Sōshō (translated excerpts). Canberra: Australian War Memorial. ISBN 9780975190487.
- Cressman, Robert (2000 (4th printing)). That Gallant Ship U.S.S. Yorktown (CV-5). Missoula, Montana, U.S.A.: Pictorial Histories Publishing Company. ISBN 0-933126-57-3. Sjekk datoverdier i
|dato=
(hjelp) - D'Albas, Andrieu (1965). Death of a Navy: Japanese Naval Action in World War II. Devin-Adair Pub. ISBN 0-8159-5302-X.
- Dull, Paul S. (1978). A Battle History of the Imperial Japanese Navy, 1941–1945. Naval Institute Press. ISBN 0-87021-097-1.
- Feuer, A. B. (1992). Coastwatching in World War II (Stackpole Military History Series). Westport, Connecticut, U.S.A.: Stackpole Books. ISBN 0-8117-3329-7.
- Frank, Richard (1990). Guadalcanal: The Definitive Account of the Landmark Battle. New York: Random House. ISBN 0-394-58875-4.
- Gill, G. Hermon (1968). Volume II – Royal Australian Navy, 1942–1945. Australia in the War of 1939–1945. Canberra: Australian War Memorial. Arkivert fra originalen 27. august 2006. Besøkt 20. november 2006. Arkivert 27. august 2006 hos Wayback Machine.
- Jersey, Stanley Coleman (2008). Hell's Islands: The Untold Story of Guadalcanal. College Station, Texas: Texas A&M University Press. ISBN 1-58544-616-5.
- Lord, Walter (1977 (Reissue 2006)). Lonely Vigil; Coastwatchers of the Solomons. Naval Institute Press. ISBN 1-59114-466-3. Sjekk datoverdier i
|dato=
(hjelp) - Lundstrom, John B. (2006). Black Shoe Carrier Admiral: Frank Jack Fletcher at Coral Sea, Midway, and Guadalcanal. Annapolis, Maryland: Naval Institute Press. ISBN 1-59114-475-2.
- McCarthy, Dudley (1959). Volume V – South–West Pacific Area – First Year: Kokoda to Wau. Australia in the War of 1939–1945. Canberra: Australian War Memorial. Arkivert fra originalen 27. august 2006. Besøkt 2. november 2006.
- Morison, Samuel Eliot (1949 (reissue 2001)). Coral Sea, Midway and Submarine Actions, May 1942–August 1942, vol. 4 of History of United States Naval Operations in World War II. Champaign, Illinois, USA: University of Illinois Press. ISBN 0-252-06995-1. Sjekk datoverdier i
|dato=
(hjelp) - Morison, Samuel Eliot (1958). The Struggle for Guadalcanal, August 1942 – February 1943, vol. 5 of History of United States Naval Operations in World War II. Boston: Little, Brown and Company. ISBN 0-316-58305-7.
- Murray, Williamson (2001). A War To Be Won: Fighting the Second World War. United States of America: Belknap Press. ISBN 0-674-00680-1.
- Willmott, H. P. (1983). The Barrier and the Javelin: Japanese and Allied Pacific Strategies February to June 1942. Annapolis, Maryland: Naval Institute Press. ISBN 0-87021-535-3.
Eksterne lenker
- (en) Invasion of Tulagi (May 1942) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Invasion of Tulagi (May 1942) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
- Australian War Memorial (AWM). «Slaget ved Coral Sea». Encyclopedia. Arkivert fra originalen 19. oktober 2006. Besøkt 20. november 2006.
- Gillison, Douglas (1962). «Chapter 26 – Coral Sea and Midway». Volume I – Royal Australian Air Force, 1939–1942. Australia in the War of 1939–1945, Series 3: Air. Canberra: Australian War Memorial. Arkivert fra originalen 25. mai 2009. Besøkt 13. april 2009. Arkivert 25. mai 2009 hos Wayback Machine.
- Hackett, Bob (1998–2005). «IJN Minelayer Okinoshima: Tabular Record of Movement». Combinedfleet.com. Besøkt 20. november 2006.
- Hackett, Bob (1998–2006). «IJN Seaplane Tender KAMIKAWA MARU: Tabular Record of Movement». Combinedfleet.com. Besøkt 20. november 2006.
- Hackett, Bob (1998–2005). «IJN Seaplane Tender KIYOKAWA MARU: Tabular Record of Movement». Combinedfleet.com. Besøkt 20. november 2006.
- Naval Historical Center (2000). «Battle of the Coral Sea, 7–8 May 1942». Online Library of Selected Images: EVENTS -- World War II in the Pacific. Arkivert fra originalen 26. juni 2004. Besøkt 20. november 2006.
- Nevitt, Allyn D. (1998). «IJN Kikuzuki: Tabular Record of Movement». Combinedfleet.com. Besøkt 20. november 2006.
- Nevitt, Allyn D. (1998). «IJN Yuzuki: Tabular Record of Movement». Combinedfleet.com. Besøkt 20. november 2006.
- Office of Naval Intelligence (1943). «The Battle of the Coral Sea». Combat Narrative. Publications Branch, Office of Naval Intelligence, United States Navy. Besøkt 20. november 2006.
- Parker, Frederick D. «Part One: The Battle of the Coral Sea». A Priceless Advantage: U.S. Navy Communications Intelligence and the Battles of Coral Sea, Midway, and the Aleutians. National Security Agency, Central Security Service. Besøkt 20. november 2006.
- United States Strategic Bombing Survey (Pacific) - Naval Analysis Division (1946). «Kapittel 4: Slaget ved Coral Sea». Felttogene i Stillehavet. United States Government Printing Office. Besøkt 20. november 2006.
- Japanese Operations in the Southwest Pacific Area, Volume II - Part I. Reports of General MacArthur. United States Army Center of Military History. 1994. Arkivert fra originalen 25. januar 2008. Besøkt 8. desember 2006. - Oversettelse av de offisielle nedtegningene fra det japanske demobiliseringsbyret som detaljert beskriver den keiserlige hær og marines deltagelse i det sørvestlige Stillehavet under Stillehavskrigen.
Videre lesning
- Hoyt, Edwin P. (2003). Blue Skies and Blood: The Battle of the Coral Sea. I Books. ISBN 0-7434-5835-4.
- Henry, Chris (2003). The Battle of the Coral Sea. Naval Institute Press. ISBN 1-59114-033-1.
- Lundstrom, John B. (2005 (New edition)). The First Team: Pacific Naval Air Combat from Pearl Harbor to Midway. Annapolis, Maryland: Naval Institute Press. ISBN 159114471X. Sjekk datoverdier i
|dato=
(hjelp)
Portal: Andre verdenskrig