Gunnar Raabe
Gunnar Raabe | |||
---|---|---|---|
![]() Raabe i 1955. | |||
Født | 14. nov. 1896![]() Christiania | ||
Død | 31. aug. 1969![]() Christiania | ||
Beskjeftigelse | Ingeniør ![]() | ||
Far | Jens Raabe | ||
Nasjonalitet | Norge |
Gunnar Raabe (født 14. november 1896 i Kristiania, død 31. august 1969 i Oslo) var en norsk ingeniør. Han huskes som i dag for sitt arbeid for Den Norske Turistforening, der han var rådsmedlem fra 1941 til 1944 og deretter styremedlem til 1947.
Da ble han ansatt i foreningen som inspektør med områdeansvar for Sør-Norge sammen med Claus Helberg (1919–2003). Helberg tok seg av rutemerking og hyttebygging vest for Gudbrandsdalen, mens Raabe tok på østsiden. Han skrev flere bøker om norske fjell og natur i dette området,[1] i tillegg til de mange foredrag han holdt og som han fikk foreningens hedersknapp for.
I sine yngre år hadde han efter examen artium 1917 studert til ingeniør i Horten i 1922 og gjennom sin faste jobb i elektriske forretninger blitt en av de første i Norge som holdt på med radio.[2]
Han var sønn av skolemannen Jens Raabe (1861–1939)[3] og sangpedagog Anna Amalie Louise von Hanno (1865–1935; se von Hanno for mer om morsslekta).