Goi av Baekje
Goi av Baekje Hangul: 고이왕 · Hanja: 古爾王 RR: Goi-wang · MR: Koi-wang Konge av Baekje | |||
---|---|---|---|
Død | 286[1]![]() | ||
Far | Gaeru (kildekvalitet: omstridt) | ||
Søsken | Chogo (kildekvalitet: omstridt)[2] | ||
Barn | Chaekgye[2] | ||
Nasjonalitet | Baekje | ||
Regjeringstid | 234 - 286 |
Goi av Baekje (født ?, død 286) var 8. konge i det koreanske kongedømmet Baekje. Han var andre sønn av den fjerde kongen, Gaeru, og yngere bror av den femte, Chogo.
Bakgrunn
Etter den sjette kongen, Gusus død, ble hans eldste sønn, Saban utpekt til ny konge. Men han var for ung for oppgaven, og gikk av (eller avsatt ifølge Samguk Yusa). Goi ble i stedet kronet som konge.
Noen forskere tolker kildene Samguk Sagi og Samguk Yusa dit hen at Goi yar yngere bror av kong Chogos mor, og impliserer dermed en ny kongelinje, Utae - Biryu, heller enn den som var vanlig, med direkte etterkommere av Baekjes grunnlegger Onjo.
De kinesiske historieverkene Zhoushu (周書) og Suishu (隋書) refererer til «Gutae» som Baekjes grunnlegger, og noen forskere mener at «Gutae» refererer til Goi som kongedømmets grunnlegger.
Kongetid
Goi krediteres for å ha sentralisert kongedømmets makt og for å ha lagt grunnlaget for en statsdannelse. Umiddelbart etter å ha blitt konge etablerte han et sentralt militært kontor som fikk i oppgave å motarbeide de regionale klanenes ønske om uavhengighet. Samguk Sagi skriver at han i 260 etablerte et sentralt byråkrati med seks ministre, 16 rangeringsnivå og en kleskode, selv om det er trolig at systemet ikke ble fullt ut gjennomført i hans kongetid.
I 262 etablerte han regulasjoner mot bestikkelser, der de som mottok dette skulle tilbakebetale tre ganger beløpet. Han beordret dyrking av ny jord sør for hovedstaden.
Utenlandske forbindelser
Goi ekspanderte Baekje kontrollen over området rundt Hanelva og tok blant annet kontroll over restene av føderasjonen Mahan sørvest på Koreahalvøya. Dessuten angrep han grenseområdene mot Silla, kongedømmet som lå øst på halvøya.
Baekje endret også sin defensive politikk overfor Kina til en mer offensiv en. Goi angrep Lelang-kommanderiet og Daifang-kommanderiet etter at Kina hadde forsøkt å hindre Baekjes ekspansjon ved å angripe regionen rundt Hanelva. Ifølge både den koreanske Samguk Sagi og den kinesiske Wei Zhi gikk Baekje i 246 til krig mot Daifang-kommanderiet og drepte guvernør Gong Zun.
Referanser
- ^ Doosan Encyclopedia, «고이왕», besøkt 26. april 2020[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b www.doopedia.co.kr[Hentet fra Wikidata]
Litteratur
- Best, J.W. (2002). "Buddhism and polity in sixth-century Paekche". Korean Studies 26(2), 165–218.
Eksterne lenker
- (en) Three-Kingdom Era: Koreans bring culture to Japan The Korea Times 25. november 2011
- (en) The Academy of Korean Studies
- v
- d
- r
Baekje
- 1 Onjo 18 f.Kr.–29
- 2 Daru 29–77
- 3 Giru 77–128
- 4 Gaeru 128–166
- 5 Chogo 166–214
- 6 Gusu 214–234
- 7 Saban 234
- 8 Goi 234–286
- 9 Chaekgye 286–298
- 10 Bunseo 298–304
- 11 Biryu 304–344
- 12 Gye 344–346
- 13 Geunchogo 346–375
- 14 Geungusu 375–384
- 15 Chimnyu 384–385
- 16 Jinsa 385–392
- 17 Asin 392–405
- 18 Jeonji 405–420
- 19 Guisin 420–427
- 20 Biyu 427–455
- 21 Gaero 455–475
- 22 Munju 475–477
- 23 Samgeun 477–479
- 24 Dongseong 479–501
- 25 Muryeong 501–523
- 26 Seong 523–554
- 27 Wideok 554–598
- 28 Hye 598–599
- 29 Beop 599–600
- 30 Mu 600–641
- 31 Uija 641–660
Portal: Korea