FS ALn 880
FS ALn 880 | |||
---|---|---|---|
![]() Automotrice ALn 880 i Pietrarsa jernbanemuseet. | |||
Informasjon | |||
Litra | ALn 880 | ||
Akselrekkefølge | B'2' | ||
Produsent | Breda | ||
Byggeår | 1950–1953 | ||
Antall bygget | 40 ALn 880 10 slepevogn Ln 880 | ||
Tjenesteår | 1950–1985 | ||
Nummerering | ALn 880: 2001–2040 Ln 880: 2001–2010 | ||
Passasjerer | 80 seter | ||
Tekniske spesifikasjoner | |||
Lengde (o.b.) | 27 000 mm | ||
Bredde | 2 950 mm | ||
Høyde | 3 800 mm | ||
Totalvekt | 44,5 tonn | ||
Hjuldiameter | 910 mm | ||
Hovedmotor | 1 D19/SA12P dieselmotor | ||
Topphastighet | 130 km/t | ||
Ytelse | 315 kW | ||
FS ALn 880 på Commons |
ALn 880 var en serie på 40 dieselmotorvogner bygd etter slutten på andre verdenskrig for gjenopplivelsen av det italienske statsjernbaneselskapet Ferrovie dello Stato (FS) som hadde blitt alvorlig desimert av krigsbegivenhetene. De nye dieselmotorvognene som kom i produksjon etter lang tids planlegging helt tilbake fra 1946 til 1950, og var konstruert for å kunne kjøres i tog og dermed var en mindre serie på 10 motorløse slepevogner av samme konstruksjon og design. Ln 880 ble også bygd som en del av anskaffelsesordren fra 1947.[1] Alle femti motorvognene og slepevognene var bygd og levert mellom 1950 til 1953 fra Breda i Milano.[2]
Allerede i mellomkrigstiden hadde det italienske jernbaneselskapet tatt i bruk en rekke ulike motorvogner av forskjellige typer for en stor del av passasjertrafikken over hele Italia fra lokaltrafikk til ekspresstrafikk, og ALn 800-motorvognene fulgte opp denne praksisen med utgangspunktet i Napoli, først med Roma-Napoli-trafikken via Cassino, deretter andre nasjonale og regionale ruter inntil 1964. Siden da ble ALn 880-motorvognene overført til Trevio og Bologna.[3] Den siste reisen med ALn 880 var den 1. juni 1985 på ruten Bologna-Faenza-Ravenna.[4] Deretter ble serien utrangert og siden opphugd med et unntak, 2018, som overføres til jernbanemuseet i Pietrarsa.
ALn 880
ALn 880 var en dieselmotorvogn som var konstruert for fellesstyring i et togsett med motorvogner av samme eller forskjellige typer, selv om den kan kjøres i enkelvognreise eller med Ln 880-slepevogn. På begge ender av motorvognen var det en innbygd endeplattform som åpnes med en frontaldør slik at en overgangsbelg kan komme ut. Med overgangsbelgene ble det mulig å ha gjennomgåing i hele togsettet selv om det besto av unike og separate vogner. Denne overgangsbroløsningen var utbredt på de ulike etterkrigstogsettene som besto av motorvogn på den italienske halvøya. Sammenkoblede motorvogner og motorvognsett var dermed en del av hverdagslivet for den italienske statsjernbanen FS.
Motoren var en Breda tolvsylindersdieselmotor med en kraftproduksjon på 430 hestekrefter ved 1500 rpm, tilkoblet et Wilsom-girsystem som deretter sørget for kraftoverføringen til den forreste boggien med begge akslene.[1] Driftssikkerheten med motorsystemet var ikke god, motortrøbbel og feil med girsbokset var ikke uvanlig i den lange tjenestetiden fram til utrangeringen i 1980-årene. Det var også klager på høy motorstøy fra motoren som var montert i undersiden av motorvognen.[5] Til tross for dette, kunne ALn 880 oppnå en topphastighet på 130 km/t.
M2-120 og andre tog med motor fra ALn 880
Motorsystemet og kraftoverføringssystemet fra ALn 880 var også tatt i bruk på en forskjellig motorvogntype, M2-120-serien bygd for den søritalienske Ferrovie Calabro Lucane i Calabria i 1951, da leverte Breda 27 motorvogner til lokomotivstallene i Bari og andre calabriske byer.[6] M2.120-serien var etterfulgt av eksportordrer fra Hellas, SDBE (Nordvestre Hellas Jernbaneselskap) overtatt i 1953 av SPAP (Piraeus, Athens og Peloponnes Jernbaneselskap) og Thessaly Jernbaneselskap som i 1955 ble assimilert i den statlige jernbanen SEK, siden 1970 kalt OSE S.A..[7]
Breda utviklet også forskjellige varianter av motorsystemet, deriblant «TEE Breda»-motortogsettene ALn 442 og de finske motortogsettene Dm8 og Dm9 for den finske statsjernbanen VR.
Tekniske detaljer
ALn 880
- Nummerering: ALn 880.2001 - 2040
- Antall: 40
- Byggeår: 1950–1953
- Akselrekkefølge: B ' 2 '
- Lengde: 27 000 mm
- Bredde: 2 950 mm
- Høyde: 3 800 mm
- Vekt: 44,5 tonn
Ln 880
- Nummerering: Ln 880.2000 - 2010
- Antall: 10
- Byggeår: 1953
- Akselrekkefølge: 2 ' 2 '
- Lengde: 27 000 mm
- Bredde: 2 950 mm
- Høyde: 3 800 mm
- Vekt: 30 tonn
Referanser
Litteratur
- Servizio Materiale e Trazione FS, Automotrici termiche, Firenze, Ferrovie dello Stato, 1971.
- Stefano Garzaro e Angelo Nascimbene, Automotrici ALn 880 ALn 990 e Rimorchi, Torino, Edizioni Elledi, 1985, ISBN 88-7649-039-6.
Eksterne lenker
- http://www.leferrovie.it/leferrovie/wiki/doku.php?id=schede_tecniche:automotrici:termiche:aln_880 Arkivert 30. desember 2016 hos Wayback Machine.