Åge Aleksandersen
Åge Aleksandersen | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 21. mars 1949[1]![]() Namsos | ||
Beskjeftigelse | Musiker, sanger, låtskriver, gitarist, plateartist ![]() | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Medlem av | Prudence Åge Aleksandersen og Sambandet | ||
Utmerkelser | 15 oppføringer Spellemannprisen i rock (1980) (for verk: Ramp, sammen med: Åge Aleksandersen og Sambandet) Juryens hederspris i Spellemannprisen (1982) LOs hederspris (2009) Sør-Trøndelag fylkes kulturpris (1983) Nord-Trøndelag fylkes kulturpris (2006) Trondheim kommunes kulturpris (2003) Bjellesauprisen (1999) Norsk Artistforbunds Ærespris (2004) Tekstforfatterfondets ærespris (2007) Spellemannprisen for årets artist (1984) (for verk: Levva livet!) Juryens hederspris i Spellemannprisen (2006) (sammen med: Bjørn Eidsvåg, Sissel Kyrkjebø) Erik Byes Minnepris (2005) Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden (2006)[2] Rockheim Hall of Fame (2011)[3] Solprisen (2006)[4] | ||
Musikalsk karriere | |||
Sjanger | Trønderrock | ||
Instrument | Gitar, vokal | ||
Aktive år | 1965– | ||
IMDb | IMDb | ||
Signatur | |||
![]() | |||
Åge Aleksandersen på Commons |
Åge Aleksandersen (født 1949) er en norsk rockeartist som har spilt i Prudence, og som regnes som en av trønderrockens pionerer. Gjennom årene er det solgt rundt 1,5 millioner plater med Aleksandersen,[5] og praktisk talt alle platene siden 1980 har solgt til gull.
Aleksandersen skal ha spilt over 5000 konserter i løpet av 55 år. Prudence var et Norges første rene rockeband. I 2024 uttalte Aleksandersen at han og Sambandet avholder sin siste turne.[6]
Oppvekst
Åge Aleksandersen vokste opp i Namsos. Familien hans var av tater-slekt.[7]
Karriere
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fb/%C3%85ge_Aleksandersen_and_Sambandet_Stavernvestivalen_%28191254%29.jpg/250px-%C3%85ge_Aleksandersen_and_Sambandet_Stavernvestivalen_%28191254%29.jpg)
Åge Aleksandersens musikalske karriere begynte med rockebandet Mads Incorporated i 1965, som vant Namdalsmesterskapet i pop i 1966.[8][9][10] I 1967, da Åge Aleksandersen flyttet for å begynne på Telegrafskolen i Oslo, ble bandet oppløst. I 2008, 41 år etter at bandet slutta, ble de gjenforent for en konsert i Samfunnshuset i Namsos.[11]
Senere ble Åge Aleksandersen med i Whoopee Choop, som kom på andreplass i trøndersk mesterskap og opptrådte omkring i Namdalen. I 1969 ble bandets navn endret til Prudence.
I 1971 hadde Prudence fått sin «faste» besetning med Kaare Skevik (trommer), Per Erik Wallum (fløyte og sang), Kjell Ove Riseth (bass), Terje Tysland (gitar og trekkspill) og Johan Tangen (gitar). Begrepet trønderrock oppstod, og Prudence utviklet seg i en stadig mer rocka retning. I 1975 tok Prudence avskjed med plata Takk te dokk, hvor tekstene er på norsk og hiten «Æ e trønder æ» er med.
I 1976 flyttet Åge Aleksandersen til Trondheim, hvor han startet bandet Sambandet og startet der sin solokarriere.[6] Han sleit litt i begynnelsen. De to første platene solgte dårlig, men med utgivelsen av albumet Lirekassa ble grunnlaget for videre suksess lagt.
I 1980 deltok Åge Aleksandersen i Melodi Grand Prix, hvor han havnet på andreplass med sangen «Bjørnen sover», som var en kritikk av Sovjetunionens invasjon av Afghanistan. Han ga ut platen Ramp som ble et gjennombrudd[6] og fikk Spellemannprisen 1980 i klassen rock sammen med Sambandet for denne. Året etter fikk han juryens hederspris under Spellemannprisen 1982, og i 1983 vant han Gammleng-prisen som popartist.
Etter at plateselskapet hans gikk konkurs startet han, Hans Rotmo og Terje Tysland plateselskapet Norsk Plateselskap med Gunnar Hordvik som daglig leder. Åge Aleksandersen og Sambandet gav ut Dans me mæ som fikk stor suksess, og mottok Sør-Trøndelag fylkes kulturpris. I 1984 kom Levva' Livet med megahiten «Lys og varme», som ble en nasjonalskatt og brukes ved alle anledninger. Åge Aleksandersen ble utnevnt til æresborger av Namsos, og Levva' Livet ble Norges til da bestselgende plate med 275 000 solgte. Han ble også kåret til årets artist under Spellemannprisen 1984 for albumet.
I 1986 turnerte Åge Aleksandersen i Øst-Europa og samlet inspirasjon til sin neste plate, Eldorado. Det var stilt store forventninger til denne platen, som ble forhåndssolgt i over 100 000 eksemplarer. Albumet solgte til slutt 260 000 eksemplarer. Åge Aleksandersen og Sambandet la deretter ut på Eldorado-turnéen, som varte et stykke ut i 1987. Samme året ble Sambandet oppløst.
I 1989 kom albumet Solregn ut. Det solgte i 160 000 eksemplarer. Åge Aleksandersen innledet et samarbeid med Björn Afzelius, og de to holdt en rekke konserter til inntekt for Nicaragua.
I 1991 begynte den salgsmessige nedturen for Åge Aleksandersen. Albumet Laika ble ikke særlig godt mottatt. Kritikerne var ikke lenger like positive, og publikum syntes å ha gått lei. Men selv i nedgang solgte platen til godt over gull. Med albumet Din Dag i 1993 var Åge Aleksandersen tilbake i en mer løssluppen og lystig utgave. Salget gikk godt, platen solgte til platina, men salgstallene var likevel beskjedne i forhold til suksessene fra 1980-tallet.
I 1994 la Åge Aleksandersen og Tore Strømøy ut på motorsykkeltur. Resultatet ble TV-serien På loffen. I tillegg turnerte Åge Aleksandersen blant annet med Lynni Treekrem. I 1997 kom singelen Snørosa i forbindelse med ski-VM i Trondheim i 1997. Med seg på denne singelen hadde Åge Aleksandersen Ulf Risnes og Bjarne Brøndbo. Snørosa er for øvrig en av Norges mest solgte singler.
I 2005 kom dobbeltalbumet To skritt fram ut med et gjenopprettet Sambandet. På dette albumet hadde Åge Aleksandersen funnet tilbake til den gamle rockestilen, og albumet ble mottatt med allmenn jubel. Han fikk mye oppmerksomhet i pressen, og publikumsmottakelsen var meget god. CD nummer to er et livealbum fra turnéen i 2004 med opptak fra Heimdal (nærmere bestemt Husebyhallen ved Kolstad og Saupstad) i Trondheim. Dette konsertalbumet inneholder de fleste av de kjente slagerne fra de siste 25 årene.
I oktober 2006 ble Aleksandersen utnevnt til Ridder 1. klasse av St. Olavs Orden for sin innsats for norsk musikk- og kulturliv.[5] I desember 2006 mottok han Nord-Trøndelag fylkes kulturpris, og under Spellemannprisen 2006 ble han tildelt juryens hederspris sammen med Sissel Kyrkjebø og Bjørn Eidsvåg. Åge Aleksandersen mottok også Erik Byes Minnepris i 2005 under Protestfestivalen. I juni 2008 ble albumet Katalysator gitt ut, nok en gang med Sambandet som backingband. I forbindelse med at Åge Aleksandersen fylte 60 år ble det utgitt en CD-boks som inneholder alle hans utgivelser. Den kom i salg på fødselsdagen, 21. mars. Samme måned ble Errol Fyrileivs skulptur av Åge Aleksandersen avduket i Namsos.
I 2011 ble Aleksandersen innvalgt i Rockheim Hall of Fame sammen med a-ha, Jokke & Valentinerne, Wenche Myhre og Alf Prøysen.
Den 17. juni 2016 holdt Åge Aleksandersen og Sambandet konsert i Royal Albert Hall i London. Fire tusen tilreisende trøndere fylte konsertlokalet. Bakgrunnen for en konsert akkurat der var Aleksandersens tekst fra 1975: «Det e langt igjen te Royal Albert Hall, ifra Namsos te Royal Albert Hall, ifra Kirkenes og Hammerfest fra Vinstra å fra Kvål».[12]
Den 14. september 2023 ble det kjent at Åge Aleksandersen avslutter turnélivet i 2025. Samme dag ble det kjent at Aleksandersen blir å se i programmet Portrettmesterskapet på NRK.[13]
Band
Mads Incorporated (1965-1967)
- Medlemmer
- Åge Aleksandersen – sang, gitarer
- Stig Brøndmo – bassist (medvirket en periode i Torry Enghs)
- Kalle Claussen – gitar
- John Erik Furre – tangenter
- Terje Adde – trommer
Whoopee Choop (1966-1969)
- Medlem
- Åge Aleksandersen – sang, gitarer (1968–1969)
- Per Erik Wallum – fløyte, sang
- Hans Jacob Busch – gitar
- Per Formo – gitar
- Sturla Hustad – tangenter
- Kjell Ove Riseth – bass
- Kaare Skevik – trommer
- Tidligere
- Terje Tysland – bassist (1966–1968)
Åge Aleksandersen Band (1988-2003)
- Medlem
- Åge Aleksandersen – sang, gitarer, låtskriver (1975, 1988-2003)
- Konstantin Popchristov – fioliner (1994–2003)
- Kjetil Sandnes – bass (1998–2003)
- Gunnar Pedersen – gitarist, kor og mandolin (1988–2012)
- Steinar Krokstad – trommeslager (1992-1994, 1996-2003)
- Andreas Aase – gitarer (1998–2003)
- Terje Tranaas – tangenter, trekkspill (1988-1998, 2001-2003)
- Tidligere
- Jan Devik – gitarist (1975)
- Kaare Skevik – trommer (1975)
- John Erik Furre – tangenter (1975)
- Roger Skaret – bass (1975)
- Tore Wildhauer – trommer (1988–1990)
- Rune Haukum – bassist, munnspill (1988–1994)
- Stein Inge Brækhus – trommer (1991–1996)
- Håkan Henriksen – bass (1994–1996)
- Geir Digernes – bass (1996–1998)
Diskografi
Utdypende artikkel: Åge Aleksandersens diskografi
Soloalbum
- 7800 Namsos (7 500 solgte) (1975)
- Mot i brystet, mord i blikket, Bomben und Granaten (3 000 solgte) (1976)
- Lirekassa (15 000 solgte) (1977)
- French only (30 000 solgte) (1979)
- Ramp (60 000 solgte) (1980)
- Dains me mæ (80 000 solgte) (1982)
- Levva livet! (275 000 solgte) (1984)
- Eldorado (260 000 solgte) (1986)
- Solregn (160 000 solgte) (1989)
- Laika (45 000 solgte) (1991)
- Din dag (65 000 solgte) (1993)
- Med hud og hår (65 000 solgte) (1995)
- Fredløs – Dylan på norsk (15 000 solgte) (1997)
- Flyg av sted (55 000 solgte) (1999)
- Gamle ørn (35 000 solgte) (2000)
- Linedans (45 000 solgte) (2002)
- To skritt frem (2005)
- Snöharpan (med tekster av den svenske lyrikeren Dan Andersson) (2006)
- Katalysator (2008)
- Furet værbitt (2011)
- Sukker og salt (2014)
- Ingen nåde (2021)
Totalt cirka 1,5 millioner solgte plater.
Priser og utmerkelser
- Spellemannprisen 1975 i klassen pop for Takk te dokk (som medlem av med Prudence)
- Spellemannprisen 1980 i klassen rock for Ramp (sammen med Sambandet)[14]
- Juryens hederspris under Spellemannprisen 1982[14]
- Gammleng-prisen i 1983 i klassen popartist
- Sør-Trøndelag fylkes kulturpris 1983[15]
- Årets artist under Spellemannprisen 1984 for Levva livet![14]
- Namsos kommunes kulturpris 1985
- Bjellesauprisen 1999 for sitt betydningsfulle bidrag til norsk musikk i over 30 år
- Trondheim kommunes kulturpris 2003[16]
- Norsk Artistforbunds Ærespris 2004
- Erik Byes Minnepris under Protestfestivalen 2005
- Solprisen på Rjukan i 2006
- Ridder 1. klasse av St. Olavs Orden i 2006
- Nord-Trøndelag fylkes kulturpris 2006
- Gullmikrofonen, hederspris fra GramArt, for 2006
- Juryens hederspris under Spellemannprisen 2006[14]
- Tekstforfatterfondet ærespris for 2007
- Veteranprisen under Gammleng-prisen i 2008
- LOs hederspris i 2009[17]
- Innlemmet i Rockheim Hall of Fame i 2011
- Posten Norge utgav frimerke med Aleksandersen avbildet i 2012
- Vidar Sandbecks kulturpris 2023[18]
Nominasjoner
- Nominert til Spellemannprisen 1976 i klassen årets poprock for Mot i brystet, mord i blikket, Bomben und Granaten[14]
- Nominert til Spellemannprisen 1977 i klassen pop for Lirekassa[14]
- Nominert til Spellemannprisen 1979 i klassen pop for French only[14]
- Nominert til Spellemannprisen 1984 i klassen rock for Levva livet![14]
- Nominert til Spellemannprisen 1984 i klassen produsent/opphavsmann/arrangør for Levva livet![14]
- Nominert til Spellemannprisen 1986 i klassen rock for Eldorado[14]
- Nominert til Spellemannprisen 1986 i klassen årets spellemann for Eldorado[14]
- Nominert til Spellemannprisen 1995 i klassen mannlig artist for Med hud og hår[14]
- Nominert til Spellemannprisen 2001 i klassen tidenes norske hit for «Lys og varme»[14]
- Nominert til Spellemannprisen 2008 i klassen mannlig artist for Katalysator[14]
Referanser
- ^ oppført som Age Aleksandersen, www.universalmusic.fr[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.nrk.no[Hentet fra Wikidata]
- ^ rockheim.no[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.nrk.no[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b «St. Olavs orden til Åge». namdalsavisa.no. 16. september 2006. Besøkt 10. august 2019. [død lenke]
- ^ a b c Aune, Oddvin (26. mai 2024). «Åge har spilt over 5000 konserter: – At vi overlevde!». NRK. Besøkt 29. mai 2024.
- ^ Postkort fra livet: Åge Aleksandersen, Raghild Lund Ansnes og Per Kristian Johansen, 10.06.2008
- ^ «rockipedia.no». Arkivert fra originalen 5. mars 2016. Besøkt 23. februar 2016.
- ^ Sand, Gunnar (1985). Åge Aleksandersen og trønderrocken. Oslo: Aschehoug. s. 21. ISBN 8203150322.
- ^ Rebellenes gjenforening Arkivert 28. mars 2008 hos Wayback Machine.; namdalsavisa.no, 26.3.2008
- ^ Enlid, Vegard (23. januar 2008). «Åge tilbake til røttene». Adresseavisa.
- ^ Aftenposten, 18. juni 2016, side 8.
- ^ Wolden, Odd Rune (14. september 2023). «Åge Aleksandersen avslutter konsertkarrieren i 2025». NRK. Besøkt 14. september 2023.
- ^ a b c d e f g h i j k l m n «Spellemannprisens arkiv». spellemann.no. Besøkt 10. desember 2023.
- ^ Mottakere av Sør-Trøndelag fylkeskommunes kulturpris (1976-2012) (PDF). Hos Wayback Machine; stfk.no. 29. august 2013. Besøkt 22. mai 2023.
- ^ «Kulturpris til UKA». Adresseavisen. 12. januar 2004. s. 19.
- ^ «Åge Aleksandersen fikk LOs hederspris». adressa.no. 15. mai 2009. Arkivert fra originalen 26. januar 2010. Besøkt 17. oktober 2009.
- ^ «Åge Aleksandersen får Sandbeck-pris». nrk.no. 8. november 2023. Besøkt 10. desember 2023.
Litteratur
- Gunnar Sand og Nils Toldnes (1982). Trønderrock. Pax. ISBN 8253012438.
- Gunnar Sand (1985). Åge Aleksandersen og trønderrocken. Aschehoug. ISBN 8203150322.
- Johan O. Jensen (1988): Fremmed fugl – Historien om Åge Aleksandersen. Gyldendal Norsk Forlag, ISBN 82-05-17676-0.
- Ole Jacob Hoel (2011): ÅGE, historien om norges største rocker , Gyldendal Norsk forlag
- Fanny Louise Wullum Fahsing (2019) Alkymisten : En studie av Åge Aleksandersens musikk. Masteroppgave.
- Otto Ulseth (2019). Åge og Sambandet. Aschehoug. ISBN 9788203297977.
Eksterne lenker
- Åge Aleksandersen og Sambandet
- Norsk pop- og rockleksikon: Aleksandersen, Åge
- Diskografi på diskografi.no
- «Åge Aleksandersen» på allkunne.no
- (en) Åge Aleksandersen på Internet Movie Database
- (no) Åge Aleksandersen hos Sceneweb
- (en) Åge Aleksandersen hos The Movie Database
- (en) Åge Aleksandersen på Apple Music
- (en) Åge Aleksandersen på Discogs
- (en) Åge Aleksandersen på MusicBrainz
- (en) Åge Aleksandersen på Spotify
- (en) Åge Aleksandersen på Songkick
- (en) Åge Aleksandersen på Last.fm
- (en) Åge Aleksandersen på Genius — sangtekster
- v
- d
- r
- Åge Aleksandersen
- Terje Tysland
- Per Erik Wallum
- Kaare Skevik
- Johan Tangen
- Kjell Ove Riseth
- Jan Devik
- Tomorrow May Be Vanished (1972)
- Drunk and Happy (1973)
- No. 3 (1974)
- Takk te dokk (1975)
- 11/12-75 (1976)
- Live Sveriges Radio 17.11.1973 (2018)
- «Into the Fire» / «Kom bli med til København» (1970)
- «Small Things in Life» / «Hairy Fairies» (1971)
- «My New Day» / «The Sky Gets Blue» (1971)
- «What Man Has Made of Man» / «North in the Country» (1972)
- «Drunk and Happy» / «Sitting Bull» (1973)
- «Bells Ringing» / «Bilbo and Frodo» (1974)
- «Æ e trønder æ» / «Sommern på landet» (1975)