Koromfarkú csuk
![]() | ||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||||||
Természetvédelmi státusz | ||||||||||||||||||||
Nem fenyegetett![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ||||||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||||||
Oenanthe melanura (Temminck, 1824) | ||||||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Koromfarkú csuk témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Koromfarkú csuk témájú médiaállományokat és Koromfarkú csuk témájú kategóriát. |
A koromfarkú csuk (Oenanthe melanura) a madarak osztályának verébalakúak (Passeriformes) rendjébe és a légykapófélék (Muscicapidae) családjába tartozó faj.[1][2]
A magyar név forrással nincs megerősítve.
Rendszerezése
A fajt Coenraad Jacob Temminck holland zoológus le 1824-ben, a Saxicola nembe Saxicola melanura néven. Sorolják a Cercomela nembe is, Cercomela melanura néven.[3]
Alfajai
- Oenanthe melanura airensis (Hartert, 1921)
- Oenanthe melanura aussae (Thesiger & Meynell, 1934)
- Oenanthe melanura lypura (Hemprich & Ehrenberg, 1833)
- Oenanthe melanura melanura (Temminck, 1824)
- Oenanthe melanura neumanni (Ripley, 1952)
- Oenanthe melanura ultima (Bates, 1933)[2]
Előfordulása
Afrikában a Szahara alatti részén és a Közel-Keleten, Csád, Dzsibuti, Egyiptom, Eritrea, Etiópia, Izrael, Jemen, Jordánia, Mali, Niger, Omán, Palesztina, Szaúd-Arábia, Szomália, Szudán és Szíria területén honos. Kóborlásai során eljut Gambiába, Kuvaitba és az Egyesült Arab Emírségekbe is.
Természetes élőhelyei a szubtrópusi vagy trópusi cserjések, sziklás környezetben és sivatagok. Állandó, nem vonuló faj.[4]
Megjelenése
Testhossza 14 centiméter, testtömege 13–18 gramm.[5] Tollazata szürke-barna, fekete farokkal.
![]() |
Életmódja
Rovarokkal táplálkozik, de bogyókat is fogyaszt.
Szaporodása
Fészekalja 3-4 tojásból áll.
Természetvédelmi helyzete
Az elterjedési területe rendkívül nagy, egyedszáma pedig stabil. A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nem fenyegetett fajként szerepel.[4]
Jegyzetek
- ↑ A Jboyd.net rendszerbesorolása. (Hozzáférés: 2020. október 20.)
- ↑ a b A taxon adatlapja az ITIS adatbázisában. Integrated Taxonomic Information System. (Hozzáférés: 2020. október 20.)
- ↑ Avibase. (Hozzáférés: 2020. október 20.)
- ↑ a b A faj adatlapja a BirdLife International oldalán. (Hozzáférés: 2020. október 20.)
- ↑ Oiseaux.net. (Hozzáférés: 2020. október 17.)
Források
- A faj szerepel a Természetvédelmi Világszövetség Vörös Listáján. IUCN. (Hozzáférés: 2020. február 3.)
További információk
- Képek az interneten a fajról
- Ibc.lynxeds.com - videók a fajról
- Xeno-canto.org - a faj hangja és elterjedési területe
Madárportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap