H–101
H–101 | |
![]() | |
Tu–95-ös bombázó a szárnyak alatti tartókra szerelt H–101-es robotrepülőgépekkel | |
NATO-kód | AS-23 Kodiak |
Funkció | légi indítású földi célok elleni robotrepülőgép |
Tervező | Raduga tervezőiroda |
Fő üzemeltetők | Orosz Légierő |
Rendszeresítők | Oroszország |
Szolgálatba állítás | 2013 |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz H–101 témájú médiaállományokat. |
A H–101 (cirill betűkkel: Х-101, NATO-kódja: AS-23 Kodiak) orosz földi célok elleni, légi indítású nagy hatótávolságú szubszonikus robotrepülőgép, amelyet 1995–2013 között fejlesztett ki a Raduga tervezőiroda. 2013-ban rendszeresítették az Orosz Fegyveres Erőknél. A H–101-es hagyományos harci résszel rendelkezik. Nukleáris robbanófejjel felszerelt változata a H–102. Harci alkalmazására először 2015-ben került sor Szíriában az orosz katonai beavatkozás során. A robotrepülőgépet jelentős mennyiségben veti be az orosz légierő az Ukrajna elleni orosz invázió alatt.
Története
A Raduga tervezőiroda az 1980-as évek végén kezdte el egy légi indítású szuperszonikus robotrepülőgép, a H–90 kifejlesztését. Az 1987-es INF-szerződés miatt a fejlesztési programot törölték, ezért helyette a H–55-ös robotrepülőgép alapjain egy hasonló, hagyományos harci részel felszerelt robotrepülőgép kifejlesztése kezdődött el 1995-ben a dubnai Raduga tervezőirodánál. A fejlesztésnél a fő cél a H–55-nél nagyobb pontosságú robotrepülőgép létrehozása volt. 1998-ban végezték a robotrepülőgéppel az első légi indítást és repülési tesztet. A fegyverről az első fényképek 2007-ben jelentek meg.