Bogdanovics
Bogdanovics (Богданович) | |||
![]() | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Föderációs alany | Szverdlovszki terület | ||
Irányítószám | 623530 | ||
Körzethívószám | 34376 | ||
Népesség | |||
Teljes népesség | 29 895 fő (2023) | ||
Földrajzi adatok | |||
Időzóna | UTC+5 | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() ![]() Bogdanovics Pozíció Oroszország térképén | |||
![]() | |||
![]() ![]() Bogdanovics Pozíció a Szverdlovszki terület térképén | |||
Bogdanovics weboldala | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Bogdanovics témájú médiaállományokat. |
Bogdanovics (orosz nyelven: Богданович) város Oroszország európai részén, a Szverdlovszki területen. Vasúti csomópont, a Bogdanovicsi járás székhelye.
Lakossága: 30 670 fő (a 2010. évi népszámláláskor).[1]
Elhelyezkedése
A Középső-Urál keleti, ún. Urálon túli részén (Zauralje) épült. A Szverdlovszki terület dél részén, Jekatyerinburg területi székhelytől autóúton 95 km-re keletre helyezkedik el, a Kunara (a Pisma mellékfolyója) jobb partján. Vasútállomás és csomópont a Transzszibériai vasútvonal Jekatyerinburg–Tyumeny közötti szakaszán. A városon vezet át az R351-es főút (oroszul: ).
A várost a vasút két részre osztja: északon folyik a Kunara, mely Gluhovo és Averino falut elválasztja az ipari negyedtől; a déli részen található a történelmi városmag a vasútállomással, valamint a többszintes épületekből álló közigazgatási és kereskedelmi központ a lakótelepekkel. A külső területek nagy része földszintes faház.
Története
1883–1885 között, a Jekatyerinburg–Tyumeny nyugat–kelet irányú vasútvonal (napjainkban a Transzszibériai vasútvonal része) építésekor keletkezett, kezdetben Averino (Overino) állomás néven. 1885-ben Je. V. Bogdanovics tábornokról nevezték el, aki az 1860-as évek végén felmérte és elkészítette a keletről Szibériába vezető vasútvonal tervét. 1911 és 1916 között észak felé (a mai Kamenszk-Uralszkijig) és dél felé is (a mai Artyomovszkijig) vasútvonal épült, és Bogdanovics jelentős vasúti csomóponttá alakult.
Az 1930-as évek elején talpfakészítő és -impregnáló gyárat, tejipari és húsfeldolgozó üzemet alapítottak. A helyben bányászott agyag felhasználásával tűzállóanyag-gyárat létesítettek, mely a világháború idején az uráli gyárakat látta el tűzálló anyagokkal. Bogdanovics 1947-ben városi rangot kapott. 1969-ben kezdték építeni, olasz berendezésekkel látták el és 1973-ban adták át a város fontos ipari létesítményét, a fajansz- és porcelánáruk gyárát. Később a magánkézbe került gyár csődbe ment, és 2010-ben bezárták.[2]
Jegyzetek
Források
- Goroda Rossii (orosz nyelven). Moszkva: Izdatyelsztvo Bolsaja Rosszijszkaja Enciklopegyija (1994)
- Богданович
- Город Богданович: история и достопримечательности (uraloved.ru, hozzáférés: 2021-06-16)
Földrajzportál
Oroszország-portál