Burunlurikki
Burunlurikki | |
---|---|
Uhanalaisuusluokitus | |
| |
Tieteellinen luokittelu | |
Kunta: | Eläinkunta Animalia |
Pääjakso: | Selkäjänteiset Chordata |
Alajakso: | Selkärankaiset Vertebrata |
Luokka: | Linnut Aves |
Lahko: | Papukaijalinnut Psittaciformes |
Heimo: | Kaijat Psittaculidae |
Suku: | Melanesianlurikit Charmosyna |
Laji: | toxopei |
Kaksiosainen nimi | |
Charmosyna toxopei | |
Katso myös | |
| |
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK |
Burunlurikki (Charmosyna toxopei) on äärimmäisen uhanalainen Burun saarella Indonesiassa elävä melanesianlurikkehin kuuluva kaija. Lajista tiedetään tavatun vain seitsemän yksilöä. [1]
Kooltaan burunlurikki on noin 16 cm. Koiras on väriltään vihreä lukuun ottamatta vaalean sinistä otsakruunua sekä keltaista pyrstön kärkeä. Naaraalla on selkeämpi kruunu ja voimakkaamman keltainen pyrstön kärki. Nokka, iiris ja koivet ovat lajilla oranssit. Burunlurikin voi sekoittaa naaraspuoliseen vuorikaijaseen (Micropsitta bruijnii), jonka pyrstö on kuitenkin lyhyempi ja jolla on selkeästi vaaleammat kasvot sekä kurkku. [2]
Burunlurikin elinympäristöä ovat metsät 850–1 000 metrin korkeudessa. Ravintonaan laji käyttää kasvien mettä sekä siitepölyä. Burunlurikkien on nähty liikkuvan pareittain, mutta ne todennäköisesti muodostavat myös noin 10 yksilön ryhmiä. [2]
Siebers raportoi 1931, että Toxopeus pyydysti seitsemän yksilöä liimalla ja niitä pidettiin häkissä. Kaikki kuolivat viikon kuluessa.[3]
Burunlurikkikannan suuruudeksi arvioidaan 50–250 yksilöä [2]. Burun saarella on raivattu metsää suurin määrin maanviljelysmaaksi, ja elinympäristön väheneminen onkin suurin uhka linnuille. Saarella on kuitenkin myös koskemattomia vuoristometsiä. [1]
Lähteet
- ↑ a b c BirdLife International: Charmosyna toxopei IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2. 2013. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 22.4.2014. (englanniksi)
- ↑ a b c Blue-fronted Lorikeet – BirdLife Species Factsheet BirdLife International. Arkistoitu 22.11.2008. Viitattu 29. syyskuuta 2008.
- ↑ Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3
|