Östanlidin tuberkuloosiparantola
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/06/%C3%96stanlidin_tuberkuloosiparantola.jpg/250px-%C3%96stanlidin_tuberkuloosiparantola.jpg)
Östanlidin tuberkuloosiparantola oli Pietarsaaressa 1941–1970 toiminut tuberkuloosiparantola. Vuonna 1907 tohtori Woldemar Backmanin tekemän tilastotutkimuksen mukaan hieman yli neljänneksellä Pietarsaaressa 1881–1906 kuolleista oli kuolinsyynä tuberkuloosi.[1] Vuonna 1932 astui voimaan laki tuberkuloosiparantoloiden valtionavusta.[2]
Historia
Östanlidin tuberkuloosiparantolan taustalla oli ruotsinkielisen Pohjanmaan kuntien yhteinen mielisiraala. Vuonna Svenska Österbottens distriktssinnessjukhusin valtuusto keskusteli mahdollisuudesta perustaa tuberkuloosiparantola. Joulukuun lopulla 1927 valtuusto hyväksyi laajan mietinnön kustannusarvioineen.[2]
Kiistaa parantolan sijoituspaikasta, sekä taloudellinen lama hidastivat rakennushankkeen etenemistä. Rakennushanke käynnistyi uudelleen syksyllä 1936 kuntapäivillä Vaasassa. Keväällä 1938 kuntainliiton edustajakokouksessa äänestettiin parantolan rakentamisesta Pietarsaareen. Parantola rakennettiin Itälän kaupunginosaan Malmin sairaalan kaakkoispuolelle.[2]
Parantolan hallinnointia varten muodostettiin kesällä 1938 kuntainliitto Svenska Österbottens distriktstuberkulossjukhus kommunalförbund. Arkkitehti Ragnar Wessmanin suunnitteleman funktionalistisen rakennuksen piirrustukset hyväksyttiin elokuussa 1938. Sairaalaan tuli neljä salia, johon kuhunkin mahtui 40 vuodetta. Erityispaikat mukaan lukien hoitopaikkoja oli 163. Rakentaminen aloitettiin heti, mutta sota viivästytti valmistumista muutamalla kuukaudella. Parantola alkoi ottamaan vastaan potilaita tammikuussa 1941.[2]
Rakennuskantaan kuului päärakennuksen lisäksi muun muassa toimisto ja alilääkärien asuinrakennus, hoitajien asuintilat, asunto naimisissa olevalle henkilökunnalle, talousrakennuksia ja kappeli. Alueen rakennuskantaa täydennetiin 1940-luvulla ylilääkärin asunnolla ja apulaislääkärien asuinrakennuksella.[3]
Pian jatkosodan alkamisen jälkeen parantola tyhjennettiin ja varustettiin sotasairaalaksi. Yksi osasto jäi tuberkuloosipotilaiden käyttöön.[2] Potilaita sotasairaalassa oli heinäkuusta 1941 marraskuuhun 1944. Potilaspaikkoja lisättiin vuonna 1945.[4]
Vuonna 1970 Östanlidin parantolan kuntainliitto yhdistettiin Vaasan keskussairaalaan. Pian sen jälkeen keuhkosairauksien hoitoa ryhdyttiin siirtämään Vaasan keskussairaalaan.[5] 1970-luvulla enenevissä määrin Östanlidin paikoista alettiin käyttämään pitkäaikaissairaiden hoitoon. Tilojen käydessä epätarkoituksenmukaisiksi, toteutettiin sairaalassa peruskorjaus vuonna 1972.[6] Vuonna 1979 sairaalassa aloitettiin kuntoutustoiminnan kokeilu. Hoitopaikkoja käytettiin keskussairaalan sisätautien, kirurgian, ja neurologian osastojen potilaiden kuntoutukseen.[7]
Joulukuussa 1981 aloitti toimintansa Itäinen sairaskoti, joka toimi Koivurinteen vanhainkodin osastona. Itäisen sairaskodin toiminta Östanlidissä päättyi 2003, jolloin potilaat siirrettiin Aurinkorinteeseen.[8]
Sairaalaa korjattiin vuosina 1986–1989. Vuonna 2003 Samfundet Folkhälsan i Finland osti Östanlidin sairaalan. Päärakennusta korjattiin 2003–2008.[3]
Lähteet
- Håkan Andersson, Guy Björklund, Sixten Ekstrand, Kai Hoffman: Pietarsaaren historia osa V. Pietarsaaren kaupunki, 2015
- Henry Nygård: Suurella sydämellä. Pietarsaaren sosiaali- ja terveysvirasto, 2013
Viitteet
- ↑ Andersson, Björklund, Ekstrand, Hoffman 2015, s. 589
- ↑ a b c d e Andersson, Björklund, Ekstrand, Hoffman 2015, s. 590
- ↑ a b Östanlidin parantola rky.fi. 22.2.2009. Viitattu 16.10.2020.
- ↑ Andersson, Björklund, Ekstrand, Hoffman 2015, s. 590-591
- ↑ Andersson, Björklund, Ekstrand, Hoffman 2015, s. 591
- ↑ Nygård 2013, s. 199
- ↑ Nygård 2013, s. 201
- ↑ Nygård 2013, s. 229