Vítek I. z Prčice
Vítek I. z Prčice | |
---|---|
![]() Vítek z Prčice dělí majetek mezi své syny (výřez z obrazu Dělení růží) | |
Hlava rodu Vítkovců | |
Ve funkci: ? – 1194 | |
Předchůdce | ?? (Záviš) |
Nástupce | Jindřich I. z Hradce Vítek II. starší z Krumlova Vítek III. mladší Vítek IV. z Klokot ? Sezema z Ústí |
Královský stolník | |
Ve funkci: 1169 – 1172 | |
Panovník | Vladislav II. |
Předchůdce | Kochan |
Nástupce | Řivin |
Stolník českého knížete | |
Ve funkci: 1172 – 1177 | |
Panovník | Soběslav II. |
Kastelán v Kladsku | |
Ve funkci: 1177 – ? | |
Panovník | Soběslav II. |
Předchůdce | Rivin |
Nástupce | Bohuš |
Kastelán v Práchni | |
Ve funkci: 1184 – ? | |
Panovník | Bedřich |
Narození | před 1160 |
Úmrtí | po 1236 |
Choť | NN |
Děti | Jindřich I. z Hradce Vítek II. starší z Krumlova Vítek III. mladší Vítek IV. z Klokot ? Sezema z Ústí |
Příbuzní | Záviš z Nechanic (vnuk) |
Sídlo | Prčice |
Commons | Witiko von Prčice |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Vítek I. z Prčice, někdy uváděný jako Vítek nejstarší (před rokem 1120? – 1194, uváděný také německy jako Witiko von Prčice, Veit von Prčitz či latinsky jako Witego de Purschitz) je považován za zakladatele rodu Vítkovců.
Život
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b4/Pr%C4%8Dice_kostel_sv._Vav%C5%99ince_2.jpg/220px-Pr%C4%8Dice_kostel_sv._Vav%C5%99ince_2.jpg)
Přesné místo ani datum jeho narození není známo. Je první známou osobou z rodu Vítkovců, jednoho z nejstarších českých šlechtických rodů, který ve středověku svou politickou mocí i majetkem patřil k zároveň nejvýznamnějším.[1]
Velmož Vítek I. je poprvé doložen k roku 1169, kdy se prokazatelně pohyboval na dvoře krále Vladislava II. ve funkci královského stolníka.[2] Po Vladislavově rezignaci v roce 1172 byl nejprve na straně jeho syna Bedřicha a účastnil se i jednání s císařem Friedrichem Barbarossou v letech 1172–1173.[1] Potom se přiklonil ke knížeti Soběslavovi II., na jehož dvoře je opět uváděn jako stolník.[2] Roku 1177 byl jmenován kladským purkrabím.
Po návratu Bedřicha do Čech ale znovu přešel na jeho stranu a v roce 1179 za něj bojoval v bitvě u Loděnice. Za to mu pravděpodobně kníže Bedřich daroval Prčici (v roce 1184 byl už uváděn jako Vítek z Prčice) a jmenoval ho i správcem Prácheňského kraje.[1][2] V témže roce byl jmenován kastelánem prácheňského hradu a získal další majetky ve středních a především jižních Čechách.
Roku 1185 byl proti vydání Vitorazska, patřícího k české koruně, Kuenringům. Když byl roku 1189 na sněmu v Sadské přijat nejstarší český zákoník Zemská statuta knížete Konráda III., vystupoval Vítek jako svědek.
Potomci
Vítek I. z Prčice měl prokazatelně čtyři syny, z nichž nejstarší byl Jindřich (?–1237). U dalších neznáme přesně jejich jména ani data narození a úmrtí, jsou uváděni jako Vítek II. starší, Vítek III. mladší, Vítek IV. z Klokot. Jako pátý, nelegitimní syn bývá uváděn Sezema (to byl ale možná synovec). Podle rodové pověsti mezi tyto potomky rozdělil před smrtí svůj majetek a tak vzniklo pět rodových větví Vítkovců známé jako dělení růží.[1]
Legenda
Jedna z legend praví, že Vítkovci mají původ v římském rodu italských Orsiniů. Legenda vznikla tak, že Oldřich II. z Rožmberka kvůli zvýšení prestiže rodu Rožmberků vytvořil fiktivní genealogickou linii knížat Orsiniů. Ta byla na přání Oldřichových synů Jana a Jošta mezi roky 1469 až 1481 dokonce potvrzena třemi členy rodu Orsiniů; byla dokládána i podobností erbů. Legendu po roce 1594 znovu oživil rožmberský dvorní kronikář a archivář Václav Březan ve svém díle „Monumenta Rosenbergica“ a ta se tak šířila dále, ačkoliv nebyla jinak doložena. V roce 1609 ji Březan zapsal také ve svém zkráceném výtahu z rožmberské kroniky Kurzen und summarischen Auszug aus der Rosenbergischen Chronik. Nadpis první kapitoly: „O knížeti vlaském Vítkovi, kterýž se nejprv do těchto krajin dostal“, je tudíž zavádějící.
V literatuře
Vítkův životní příběh a historické děje jeho doby beletristicky zpracoval Adalbert Stifter v románu Vítek (Witiko, 1865–1867).
Odkazy
Reference
- ↑ a b c d JUŘÍK, Pavel. Jihočeské dominium. Praha: Libri, 2008. 443 s. ISBN 978-80-7277-359-6. Kapitola Historie rodu Vítkovců a Rožmberků, s. 38–71.
- ↑ a b c FRIEDRICH, Gustavus. Codex diplomaticus et epistolaris regni Bohemiae, tomus I (805–1197). 1. vyd. Praha: [s.n.], 1907. 568 s. Dostupné online. S. 218, 244, 274.
Literatura
- POLÁCH, Jaroslav: Páni z Krumlova – Rod Záviše z Falkenštejna, Veduta, České Budějovice 2014
- Constantin von Wurzbach: Rosenberg, Vitek von. In: Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich (BLKÖ), díl 27. Kaiserlich-königliche Hof- und Staatsdruckerei, Wien 1874, s. 12
- Matthäus Klimesch (vyd.): Norbert Heermann's Rosenberg'sche Chronik. Praha 1898
- Vratislav Vaníček: Die Familienpolitik der Witigonen und die strukturellen Veränderungen der südböhmischen Region im Staatenverband König Přemysl II. Ottokars. In: Böhmisch-österreichische Beziehungen im 13.Jahrhundert. Praha 1998, ISBN 80-85899-42-6, s. 85–105
- Anna Kubíková: Rožmberské kroniky. Krátký a sumovní výtah od Václava Březana. České Budějovice 2005. ISBN 80-86829-10-3
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Vítek I. z Prčice na Wikimedia Commons
Páni z Hradce | ||
---|---|---|
Páni z Hradce vymřeli po meči v roce 1604 a po přeslici 1633 | ![]() | |
1. generace | Vítek I. z Prčice († 1194) | |
2. generace | Jindřich I. († 1237) | |
3. generace | Vítek († 1259) • Sezema z Kosové Hory | |
4. generace | Ludmila († po 1248) • Oldřich I. († po 1282) • Jindřich ze Stráže († asi 1254) • Dětřich († 1302) | |
5. generace | Marie († po 1285) • Kateřina († po 1285) • Vítek († asi 1291) • Otto († asi 1300) • Markéta († asi 1312) • Oldřich II. († 1312) | |
6. generace | Jan († asi 1327) • Eliška • Anna • Anežka († 1319) • Oldřich III. (1299–1348) | |
7. generace | Anna († 1369) • Jindřich II. († 1363) • Oldřich IV. († před 1383) • Menhart I. († po 1377) • Heřman († před 1404) | |
8. generace | Anna († 1380) • Jindřich III. "starší" († 1398) • Jindřich "mladší" († 1392) • Jindřich († asi 1366) • Henzlín († asi 1366) • Oldřich Vavák († 1412) • Eliška († asi 1407) • Anežka († asi 1396) • Jan starší († 1417) • Klára († 1389) • Menhart († 1393) • Eliška († 1457) | |
9. generace | Jan III. (mladší) († 1420) • Anna († po 1391) • Oldřich IV. Vavák († 1421) • Klára († po 1391) • Anna († po 1402) • Anna († po 1450) • Menhart II. (1398–1449) • Eliška (1400–1437) | |
10. generace | Alžběta (1416–1451) • Jan IV. Telecký (1419–1452) • Jindřich (* 1419) • Anna († 1452) • Oldřich († 1453) • Jan († 1421) • Jindřich († 1421) | |
11. generace | Jindřich IV. (1442–1507) • Heřman (asi 1445–1464) | |
12. generace | Adam I. (1494–1531) • Anna (asi 1497–1570) | |
13. generace | Voršila (1516–1570) • Magdalena (1519–1580) • Alžběta "Eliška" (1524–1585) • Jáchym (1526–1565) • Zachariáš (1527–1589) | |
14. generace | Anna "Anežka" († 1553) • Alžběta "Eliška" († 1555) • Adam II. (1549–1596) • Jindřich Adam (*/† 1551) • Anna Anežka (*/† 1557) • Anna Alžběta (1557–1596) • Menhart Lev (1555–1579) • Kateřina (asi 1577–1598) | |
15. generace | Vilém Zachariáš (1575–1589) • Bohunka (1576–1577) • Anna Kateřina (1578–1596) • chlapec (*/† 1578) • Jáchym Oldřich (1579–1604) • Lucie Otýlie (1582–1633) | |
Sídla | Jindřichův Hradec • Telč • Dačice • Palác pánů z Hradce v Praze • Roštejn • Slavonice • Stráž nad Nežárkou • Žirovnice | |
Pohřebiště | Kostel Nanebevzetí Panny Marie v Jindřichově Hradci • kaple Všech svatých na zámku v Telči | |
tučně jsou vyznačeny hlavy rodu |
Rožmberkové | ||
---|---|---|
páni z Rožmberka, 1418 institut vladařství, 1611 vymřeli | ![]() | |
1. generace | Vítek I. z Prčice († 1194) | |
2. generace | ||
3. generace | Vítek V. z Příběnic († před 1259) • Vok I. († 1262) | |
4. generace | Vítek VI. († 1277) • Jindřich I. († 1310) | |
5. generace | ||
6. generace | Jindřich II. († 1346) • Petr II. († 1384) • Jošt I. († 1369) • Oldřich I. († 1390) • Jan I. († 1389) • Kateřina • Anna († 1388) • Mecela († 1380) • neznámá, provd. z Kunštátu • neznámá, provd. z Potštejna • neznámá, provd. z Kamenice (?) | |
7. generace | Jindřich III. († 1412) • Anna • Anežka | |
8. generace | Petr III. († 1406) • Lidmila • Oldřich II. (1403–1462) • Kateřina (1405 – po 1454) | |
9. generace | ||
10. generace | Jindřich V. (1456–1489) • Kateřina (1457–1521) • Vok II. (1459–1505) • Barbora (1460–?) • Markéta (1460–?) • Petr IV. (1462–1523) • Hedvika (1464–1520) • Eliška (1466–?) • Johanka (1467–1482) • Oldřich III. (1471–1513) | |
11. generace | Jan III. (1484–1532) • Jindřich VI. (1487–1494) • Jošt III. (1488–1539) • Petr V. (1489–1545) • Jindřich VII. (1496–1526) • Sidonie (Zikuna) • Barbora († v mládí) | |
12. generace | ||
Sídla | Bechyně • Český Krumlov • Kratochvíle • Nové Hrady • Rožmberk • Rožmberský palác v Praze • Roudnice nad Labem • Třeboň • Vimperk • Vítkův kámen • Zvíkov (zástava) | |
Pohřebiště | Rožmberská hrobka v kostele Nanebevzetí Panny Marie v cisterciáckém klášteře ve Vyšším Brodě • Rožmberská a schwarzenberská hrobka v kostele sv. Jiljí a Panny Marie Královny při klášteře augustiniánů v Třeboni • Rožmberská a schwarzenberská hrobka v kostele sv. Víta v Českém Krumlově | |
tučně jsou vyznačeni vladaři |