Judita Flanderská (870)
Judita Flanderská | |
---|---|
královna Wessexu | |
![]() Judita a její třetí manžel Balduin (autor Félix de Vigne) | |
Doba vlády | 856–860 |
Narození | 843/844 |
Úmrtí | 870 |
Předchůdce | Osburga |
Nástupce | Wulfrida nebo Ealhswith |
Manželé | Æthelwulf Æthebald Balduin I. Flanderský |
Potomci | Balduin II. Flanderský Rodulf Flanderský Gunhilda |
Dynastie | Karlovci |
Otec | Karel II. Holý |
Matka | Ermentruda Orleánská |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Judita Flanderská (fr. Judith de France; 843/844–870)[1] byla královna Wessexu a posléze flanderská hraběnka. Za krále Wessexu se provdala hned dvakrát. V roce 856 se stala manželkou Æthelwulfa, o dva roky později ženou jeho syna a dědice Æthelbalda. Jako vdova utekla z kláštera a proti vůli otce se provdala za mladého flanderského hraběte Balduina.
Biografie
Původ
Narodila se jako dcera západofranckého krále Karla II. Holého a Ermentrudy, dcery Oda Orleánského.
Královna Wessexu
Judita je v písemných pramenech zmíněna poprvé v souvislosti se svými zásnubami s wessexským králem Etehwulfem v červenci 856.[2] Ethelwulf se tehdy vracel z Říma z pouti, kterou tam podnikl se svým mladším synem Alfrédem, a zastavil se cestou na dvoře Juditina otce. Svatba byla slavena 1. října 856 ve Verberie za přítomnosti remešského biskupa Hinkmara a při svatebním obřadu byla podle franckého zvyku korunována za královnu Západních Sasů.[3][pozn. 1] Brzy po návratu do Wessexu se zřejmě Æthewulfa snažil připravit o trůn jeho nejstarší přeživší syn Æthelbald. Důvodem mohlo být manželství s Juditou, ze kterého by vzešli urozenější potomci než on sám. Došlo k dělení říše, Æthelwulf ponechal synovi západní Wessex a ve své závěti jej ustanovil dědicem.
Æthelwulf zemřel roku 858 a na trůn usedl Æthebald. Oženil se s mladičkou vdovou po svém otci, čímž si vysloužil nelibost církve. Jejich svazek byl vnímán jako incestní a v přímém rozporu s církevním právem. Na západofranckém dvoře byl posléze z politických důvodů uznán. Manželství zůstalo bezdětné, roku 860 bylo anulováno[1] a Æthebald krátce poté zemřel.
Třetí manželství
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/60/Institution_of_Baldwin_I_Bras_de_Fer%2C_the_first_count_of_Flanders_by_Charles_the_Bald.jpg/170px-Institution_of_Baldwin_I_Bras_de_Fer%2C_the_first_count_of_Flanders_by_Charles_the_Bald.jpg)
Po smrti svého druhého manžela Judita prodala svůj majetek ve Wessexu a vrátila se do Francie na dvůr svého otce. Karlovi, který dlel právě v Soissons, se donesly zvěsti o ne právě nejvhodnějším chování jeho dcery, a aby získal důkazy, vyslal k ní svého syna Ludvíka a Balduina, pozdějšího flanderského hraběte; měl zřejmě v úmyslu dceři sjednat další sňatek. Prozatím ji zavřel do kláštera v Senlis. Judita nicméně o Vánocích roku 861 s Balduinem z kláštera utekla; patrně ještě v klášteře, před útěkem, se za něj provdala.
Juditin otec se rozzuřil. Během dvorského soudu byl Balduin pro únos a odepření poslušnosti panovníkovi odsouzen ke konfiskaci lén. Církev pár exkomunikovala. Azyl našli oba mladí lidé na dvoře Juditina bratrance Lothara Lotrinského, kam se dostali v říjnu roku 862.[pozn. 2] Karel Holý žádal jejich vydání a Balduin v obavě před nebezpečím utekl i s Juditou do Říma a odvolal se k papeži Mikulášovi I. Ten se po vyslechnutí páru ujal role prostředníka v ožehavém sporu a žádal krále, aby Balduinovi odpustil. V dopise mu doporučoval, aby jej opět přijal do své přízně, protože jinak by se Balduin mohl spojit s Normany a Juditině matce zase psal o tom, jak se Balduin kaje ze svého zločinu.[5] Také apeloval na biskupy a biskupa Hinkmara, aby ztratil slovo na podporu Balduina.[6] Biskup Hinkmar byl nesmiřitelným odpůrcem obou provinilců kvůli únosu[5] a tak se Judita s otcem setkala až v říjnu 863 ve Verberie. 13. prosince téhož roku byli Balduin a Judita v Auxerre oficiálně oddáni.
Z Balduina se opět na papežskou přímluvu po třech letech stal flanderský hrabě a měl bránit vikinským útokům. Není jasné, zda se pro tento akt Karel nerozhodl v naději, že Balduin bude zabit, ten ale situaci zvládl překvapivě dobře. Odrazil vikinskou hrozbu, rozšířil svou armádu i území a stal se z něj věrný zastánce krále Karla.
Judita zemřela roku 870, když jí bylo pouhých 26 let. Jako Balduinova manželka se stala jedním z předků Matyldy Flanderské, manželky Viléma Dobyvatele, je tak předkem anglických a britských králů. Kněz Witger, autor genealogie flanderského hraběte Arnulfa, popisuje Juditu jako velmi krásnou a velmi chytrou ženu.[6]
Potomci
Svému třetímu manželovi dala Judita čtyři děti – tři syny a dceru:
- Karel (cca 863–864)
- Balduin (864/866–918), hrabě flanderský, ∞ 884 Ælfthryth, dcera Alfréda Velikého
- Rudolf (cca 869–896), hrabě z Vermandois
- Gunhilda ∞ 877 Guifredo I. Barcelonský
Vývod z předků
Předkové | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
|
Odkazy
Poznámky
- ↑ Saským královnám nebylo dovoleno sedět vedle krále, vlastně ani nebyly nazývány královnami, ale manželkami krále. Toto omezení bylo u Judity porušeno, protože její otec trval na tom, aby byla korunována.[4] stala se tak první královskou manželkou, jíž se dostalo této cti.
- ↑ K uzavření sňatku mohlo dojít i zde.[5]
Reference
- ↑ a b WEIR, Alison. Britain's Royal Families. London: Vintage Books, 2009. 400 s. ISBN 009953973X. S. 6. (anglicky)
- ↑ ENNENOVÁ, Edith. Ženy ve středověku. Praha: Argo, 2001. ISBN 80-7203-369-7. S. 61.
- ↑ Ženy ve středověku, str. 62
- ↑ HONEYCUTT, Lois. Matilda of Scotland: a Study in Medieval Queenship. Woodbridge: The Boydell Press, 2003. S. 35. Je zde použita šablona
{{Cite book}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ a b c Ženy ve středověku, str. 63
- ↑ a b Ženy ve středověku, str. 64
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Judita Flanderská na Wikimedia Commons
- Entry on Judith in "Women at the Beginning" by Patrick J. Geary on Google Books
- Women in England in the Middle Ages By Jennifer C. Ward on Google Books
- Britannica entry on Judith's third husband, Baldwin I of Flanders
- The Peerage entry on Judith of France
- Information on Judith's mother's ancestry
- Humble, Richard. The Saxon Kings. London: Weidenfeld and Nicolson, 1980
Královna Wessexu | ||
---|---|---|
Předchůdce: Osburga | 856–860 Judita Flanderská (870) | Nástupce: Wulfrida nebo Ealhswith |