Epiphyllum oxypetalum
![]() | |
---|---|
Stupeň ohrožení podle IUCN | |
![]() málo dotčený[1] | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | rostliny (Plantae) |
Podříše | cévnaté (Tracheobionta) |
Oddělení | krytosemenné (Magnoliophyta) |
Třída | vyšší dvouděložné (Rosopsida) |
Řád | hvozdíkotvaré (Caryophyllales) |
Čeleď | kaktusovité (Cactaceae) |
Rod | epifylum[2] (Epiphyllum) |
Binomické jméno | |
Epiphyllum oxypetalum (DC.) Haw., 1829 | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Epiphyllum oxypetalum je vzrůstný, převážně terestricky (pozemně) rostoucí zástupce jinak většinou epifytického rodu epifylum. Druhové epiteton „oxypetalum“ znamená „s ostrými okvětními lístky“.
Popis
Keřovitá rostlina vytváří vzhůru rostoucí větvící se výhony téměř kruhového průřezu. Tyto výhony nesoucí holé nenápadné areoly a dosahující délky až 3 m (podle světelných podmínek) se na konci rozšiřují v ploché listovité čepele široké až 15 cm se slabě zvlněnými okraji. Z těchto fylokladií vyrůstají jednak boční listovitá fylokladia o délce až 30 cm a šíři až 12 cm a také květy.
Květy mají dlouhou charakteristicky esovitě prohnutou mírně šupinatou trubku bez štětin. Podle tohoto tvaru se rostlina anglicky nazývá Dutchman's pipe čili „Holanďanova fajfka“. Poupata jsou růžová a zpočátku rostou svisle dolů. Čistě bílé květy se otevírají pouze na jednu noc a intenzivně voní (benzylester kyseliny salicylové). Květy dosahují až 30 cm rozvinuté délky a průměru 16 cm. Ve středoevropských podmínkách se stává, že při náhlém ochlazení v době rozkvětu se květy zcela neotevřou a v tomto polorozkvetlém stavu zůstanou během celého dalšího dne. Květy jsou cizosprašné a po jejich opylení se vytvoří protáhlý purpurový plod dlouhý až 12 cm.
Rozšíření
Původní domovinou je Střední a Jižní Amerika od Mexika po Brazílii. Jako zahradní květina se pěstuje v subtropickém pásmu, zejména v jižních státech USA a jižní Asii. Pro své pozoruhodné, jen jednu noc kvetoucí květy, se stala v jihovýchodní Asii kultovní nebo symbolickou rostlinou. V Číně je symbolem pomíjivého úspěchu, v Indii je považována za posvátný květ stvořitele Brahmy a v Malajsii je považována za kouzelný květ víly Bakawali ve staré báji (spolu s květy dalších druhů rodu Epiphyllum kvetoucími jednu noc).
Pěstování
Snadno pěstovatelné v dostatečně výživné humózní zemině. Krátkodobě snese pokles teploty až k 0 °C. Teplota k přezimování je 8 – 16 °C. V podmínkách střední Evropy kvete ve vrcholném létě a snáší letnění v závětří a polostínu. Vyžaduje každoroční prořezávání starých odumírajících a poškozených výhonů.
Systematika
Synonyma homotypická
- Cereus oxypetalus Moc. & Sesse ex de Candolle (1828) Prodr. 3:470; Cactus oxypetalus Moc. & Sessé ex DC. (1828) Prodr. 3:470; Phyllocactus oxypetalus (de Candolle) Link ex Walpers (1843) Repert. Bot. 2:341
Synonyma heterotypická
- Epiphyllum latifrons (Zucc.) Pfeiff. (1837) Enum. Diagn. Cact. 125; Cereus latifrons Pfeiffer (1838) Enom. cact. 125; Phyllocactus latifrons (Pfeiffer) Link ex Walpers (1843) Repert. Bot. 2:341
- Phyllocactus grandis Lemaire (1847) Fl. Serr. 3:225. b.; Epiphyllum grande (Lemaire) Britton & Rose (1913) Contr. U. S. Nat. Herb. 16:257;
- Phyllocactus guyanensis Brongnart ex Labouret (1853) Monogr. Cact. 416;
- Epiphyllum acuminatum K. Schumann in Martius (1890) Fl. Bras. 4:222; Phyllocactus acuminatus (K. Schumann) K. Schumann (1897) Gesamtb. Kakt. 213;
- Epiphyllum oxypetalum var. purpusii (Weingart) Backeberg (1959) Cactac.: Handb. Kakteenk. 2: 747;Phyllocactus purpursii Weingart (1907) Moatsschr. Kakteenk. 17:34; Epiphyllum purpusii (Weing.) F.M.Knuth (1936) Kaktus-ABC 161;
Za taxony nejblíže příbuzné bývají uváděny E. thomasianum a E. pumilum.
- Rostlina se zavřenými květy. Druhý květ zprava odkvetl minulou noc.
- Habitus pěstované rostliny.
- Poupata.
- Kvetení ze stonků mimo listovité čepele je poměrně neobvyklé.
- Rozkvétajicí květy.
- Detail květu.
Reference
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Epiphyllum oxypetalum na Wikimedia Commons