Abas Arslanagić
Abas Arslanagić | |
---|---|
Narození | 2. října 1944 (79 let) Derventa |
Povolání | házenkář, spisovatel a trenér házené |
Děti | Maida Arslanagić |
Web | arslanagic |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Přehled medailí | ||
---|---|---|
![]() | ||
zlato | LOH 1972 | Jugoslávie |
zlato | LOH 1984 | Jugoslávie |
bronz | LOH 1988 | Jugoslávie |
Mistrovství světa v házené mužů | ||
bronz | MS 1970 | Jugoslávie |
bronz | MS 1974 | Jugoslávie |
zlato | MS 1986 | Jugoslávie |
Abas Arslanagić (* 2. října 1944 Derventa) je bývalý bosenský házenkář, brankář, který reprezentoval Jugoslávii. S jugoslávskou reprezentací získal zlatou olympijskou medaili na hrách v Mnichově roku 1972.[1] Má též dva bronzy ze světových šampionátů (1970, 1974). Za národní tým nastupoval v letech 1969–1978 a celkem za něj odchytal 125 utkání (připsal si i jednu branku). Na klubové úrovni strávil jádro své kariéry (1963–1976) v klubu Borac Banja Luka. V sezóně 1975-76 s ním vyhrál nejprestižnější klubovou trofej Evropy, Ligu mistrů (tehdy Pohár mistrů). Připsal si s ním také čtyři tituly mistra Jugoslávie (1972-73, 1973–74, 1974–75, 1975–76) a získal pět jugoslávských pohárů (1969, 1972, 1973, 1974, 1975). Za Borac odehrál 232 zápasů a vstřelil i 18 branek - nikoli ze sedmimetrových hodů, ale ze hry.[2][3] Hráčskou kariéru začínal v Partizanu Bělehrad (1962–1963) a končil v německém TuS Nettelstedt-Lübbecke (1976–1977). Byl známý tím, že zavedl několik novinek v brankářské technice, zejména při střelbě sedmiček. Jako první při sedmimetrových hodech opustil brankovou čáru a zvedal ruce nad hlavu.[3]
Po skončení hráčské kariéry přesedlal na trenéřinu. Roku 1981 vedl jugoslávskou jednadvacítku a přivedl ji k titulu mistrů světa. V letech 1982–1986 byl trenérem brankařů jugoslávské seniorské reprezentace a v letech 1986–1988 jejím hlavním trenérem. Díky tomu má na svém kontě zlatou olympijskou medaili z her v Los Angeles roku 1984, zlato ze světového šampionátu roku 1986 a bronz z olympiády v Soulu roku 1988. Z národních týmů vedl ještě Katar (1988–1994), Chorvatsko (1995–1996) a Bosnu a Hercegovinu (2002–2003). Určité úspěchy si připsal v klubové házené, když tým Metaloplastiky Sabac dovedl k vítězství v jugoslávské lize (1987-88), Benficu Lisabon ke dvěma titulům portugalským (1988-89, 1989-1990), RK Zagreb k titulu chorvatskému (1995-96), RK Cejle ke dvěma titulům mistra Slovinska (1998-99, 1999-00) a s KK Bosna vyhrál i ligu bosenskou (2002-03). Trenérskou kariéru ukončil v roce 2013.
Amatérsky se věnoval malování.[4] Jako hráč měl přezdívku Profesor.[2]
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Abas Arslanagić na anglické Wikipedii.
- ↑ Olympedia – Abas Arslanagić. www.olympedia.org [online]. [cit. 2023-08-31]. Dostupné online.
- ↑ a b Legende BiH sporta: Abas Arslanagić. Ero.ba [online]. [cit. 2023-08-31]. Dostupné online.
- ↑ a b Rođen Abas Arslanagić - osvajač zlatne medalje na OI '72. g.. Historija.ba [online]. [cit. 2023-08-31]. Dostupné online. (bosensky)
- ↑ Od rukometnog gola do slikarskog platna, Abas Arslanagić. Centar za kulturu grada Novalje [online]. [cit. 2023-08-31]. Dostupné online.
Medailisté – Házená na Letních olympijských hrách 1972 – turnaj mužů | |
---|---|
![]() ![]() | Abas Arslanagić • Čedomir Bugarski • Petar Fajfrić • Hrvoje Horvat • Milorad Karalić • Đorđe Lavrnić • Milan Lazarević • Zdravko Miljak • Slobodan Mišković • Branislav Pokrajac • Nebojša Popović • Miroslav Pribanić • Dobrivoje Selec • Albin Vidović • Zdenko Zorko • Zoran Živković |
![]() ![]() | Ladislav Beneš • František Brůna • Vladimír Haber • Vladimír Jarý • Jiří Kavan • Jaroslav Konečný • Arnošt Klimčík • František Králík • Jindřich Krepindl • Vincent Lafko • Andrej Lukošík • Pavel Mikeš • Peter Pospíšil • Ivan Satrapa • Zdeněk Škára • Jaroslav Škarvan |
![]() ![]() | Cornel Penu • Alexandru Dinca • Gabriel Kicsid • Gheorghe Licu • Cristian Gaţu • Roland Gunesch • Radu Voina • Simon Schobel • Gheorghe Gruia • Werner Stöckl • Daniel Marin • Adrian Cosma • Valentin Samungi • Constantin Tudosie • Ștefan Birtalan |
Medailisté – Mistrovství světa v házené mužů 1970 | |
---|---|
![]() ![]() | Alexandru Dincă • Ştefan Orban • Cornel Penu • Ștefan Birtalan • Cristian Gaţu • Gheorghe Goran • Gheorghe Gruia • Roland Gunesch • Gavril Kicsid • Ghiţă Licu • Mihai Marinescu • Titus Moldovan • Cezar Nica • Cornel Oţelea • Ion Popescu • Valentin Samungi |
![]() ![]() | Reiner Frieske • Klaus Prüsse • Reiner Ganschow • Klaus Langhoff • Gerhard Gernhöfer • Werner Senger • Rainer Zimmermann • Klaus Petzold • Wolfgang Lakenmacher • Josef Rose • Karl-Heinz Rost • Harry Zörnack • Horst Jankhöfer • Peter Randt |
![]() ![]() | Abas Arslanagić • Boris Kostić • Dragutin Mervar • Miroslav Pribanić • Zlatko Žagmešter • Nebojša Popović • Branislav Pokrajac • Hrvoje Horvat • Đorđe Lavrnić • Čedo Bugarski • Milorad Karalić • Slobodan Mišković • Milan Lazarević • Marijan Jakšeković • Milan Krstić • Petar Fajfrić |
Medailisté – Mistrovství světa v házené mužů 1974 | |
---|---|
![]() ![]() | Alexandru Dincă • Ştefan Orban • Cornel Penu • Ștefan Birtalan • Liviu Bota • Adrian Cosma • Cristian Gaţu • Mircea Grabovschi • Roland Gunesch • Gabriel Kicsid • Gheorghe Licu • Dan Marin • Mircea Ştef • Werner Stöckl • Constantin Tudose • Radu Voina |
![]() ![]() | Siegfried Voigt • Klaus Weiß • Wieland Schmidt • Reiner Ganschow • Peter Rost • Wolfgang Böhme • Wolfgang Lakenmacher • Hans Engel • Joachim Pietzsch • Josef Rose • Axel Kählert • Jürgen Hildebrandt • Jürgen Rost • Lothar Doering • Dietmar Schmidt |
![]() ![]() | Abas Arslanagić • Željko Nimš • Čedomir Bugarski • Petar Fajfrić • Hrvoje Horvat • Đorđe Lavrnić • Milan Lazarević • Zdravko Miljak • Slobodan Mišković • Radisav Pavićević • Bogosav Perić • Branislav Pokrajac • Nebojša Popović • Zdravko Rađenović • Zvonimir Serdarušić • Zdenko Zorko |