Miquel Àngel Estradé i Palau
Biografia | |||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Naixement | 10 agost 1957 ![]() les Borges Blanques (Garrigues) ![]() | ||||||||||||||||||||||||
![]() | |||||||||||||||||||||||||
24 de novembre de 2003 – 5 d'octubre de 2010 | |||||||||||||||||||||||||
← - - → | |||||||||||||||||||||||||
Circumscripció | Lleida | ||||||||||||||||||||||||
![]() | |||||||||||||||||||||||||
17 de juliol de 1995 – 24 de març de 2003 | |||||||||||||||||||||||||
← Josep Domènech i Perera Carme Benet i Pelegrí → | |||||||||||||||||||||||||
16 de juny de 2007 – 21 de maig de 2011 | |||||||||||||||||||||||||
← Carme Benet i Pelegrí Enric Mir i Pifarré → | |||||||||||||||||||||||||
![]() | |||||||||||||||||||||||||
En el càrrec des de 20 de desembre de 2016 | |||||||||||||||||||||||||
Activitat | |||||||||||||||||||||||||
Lloc de treball | Barcelona ![]() | ||||||||||||||||||||||||
Ocupació | polític ![]() | ||||||||||||||||||||||||
Partit | ERC | ||||||||||||||||||||||||
Llista
|
Miquel Àngel Estradé i Palau (les Borges Blanques, Garrigues, 10 d'agost de 1957) és un polític català, diputat al Parlament de Catalunya en la VII i VIII Legislatures i senador en la XI i XII legislatures.
Biografia
Llicenciat en dret i en filosofia i ciències de l'educació, ha treballat com a secretari d'ajuntament, com a professor de formació professional i com a consultor d'una empresa de recursos humans. Des de l'any 1991 treballa com a jurista al Departament de Justícia. Fundador de la revista local Terrall i de l'Ateneu Popular Garriguenc. Col·labora regularment amb la premsa lleidatana i diverses revistes, amb articles d'opinió sobre el fet nacional català i altres temes d'actualitat de caràcter polític, social o cultural. Ha estat alcalde de les Borges Blanques (1995-2003 i 2007-2011) per Esquerra Republicana de Catalunya (ERC), partit del qual ha estat vicepresident del Consell Nacional (1999-2003). Ha estat diputat escollit a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2003 i 2006. De cara a les eleccions generals espanyoles de 2015 i 2016, la Federació Regional de Lleida d'ERC va elegir a Estradé com a primer candidat al Senat d'Espanya per la circumscripció de Lleida.[1][2]
Obres
- Del catalanisme possibilista al nacionalisme radical (1989)
- El fracàs d'un Estat (1995)
- Nacionalisme i globalització (2002)
- L'home impassible (2014)
- L'assassí que llegia Vidal Vidal (2016). Premi Andròmina de Narrativa.
- La noia que em servia l'esmorzar (2021)
Referències
Enllaços externs
- Diputats del Parlament de Catalunya en la VII Legislatura p. 127
Càrrecs públics | ||
---|---|---|
Precedit per: Josep Domènech i Perera Carme Benet i Pelegrí | Alcalde de Les Borges Blanques![]() 1995-2003 2007-2011 | Succeït per: Carme Benet i Pelegrí Enric Mir i Pifarré |
Premis i fites | ||
Precedit per: Juli Alandes Albert Trencatenebres | Premi Andròmina de narrativa 2015 | Succeït per: Josep Franco i Martínez La vida és dura |