Manganostibita
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fórmula química | (Mn,Fe)₇SbAsO₁₂ |
Epònim | composició química, manganès i antimoni ![]() |
Localitat tipus | mina Brattfors, Nordmark Odal Field, Filipstad, Värmland, Suècia |
Classificació | |
Categoria | òxids |
Nickel-Strunz 10a ed. | 4.BA.10 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 4.BA.10 ![]() |
Dana | 44.3.2.1 |
Heys | 24.4.2 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | ortoròmbic |
Color | negre; marró vermellós fosc amb llum transmesa |
Fractura | irregular, desigual |
Lluïssor | grassa |
Color de la ratlla | marró xocolata |
Diafanitat | opaca |
Propietats òptiques | biaxial (-) |
Índex de refracció | nα = 1,920 nβ = 1,950 nγ = 1,960 |
Birefringència | δ = 0,040 |
Pleocroisme | visible |
Dispersió òptica | r > v forta |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral heretat (G) ![]() |
Any d'aprovació | 1884 |
Símbol | Mnsb ![]() |
Referències | [1] |
La manganostibita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el seu nom de la seva composició química, la qual conté manganès i antimoni (stibium en llatí).
Característiques
La manganostibita és un òxid de fórmula química (Mn,Fe)₇SbAsO₁₂. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Es troba en forma de grans prismàtics subèdrics.[2]
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la manganostibita pertany a «04.BA: Òxids amb proporció Metall:Oxigen = 3:4 i similars, amb cations de mida petita i mitja» juntament amb el crisoberil.
Formació i jaciments
Es troba en la fase tardana dels filons hidrotermals de dipòsits de manganès en pedra calcària. Sol trobar-se associada a altres minerals com: hausmannita, sonolita, katoptrita, humita o granat. Va ser descoberta l'any 1884 a la mina Brattfors, a Nordmark Odal Field (Filipstad, Värmland, Suècia), tot i que també ha estat descrita a altres mines i zones mineres de Suècia, com Långban, les mines de Lahäll, la mina Jakobsberg, la mina Kitteln o la Moss.
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)