Ecologia de la restauració
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/86/Wetland_restoration_in_Australia.jpg/220px-Wetland_restoration_in_Australia.jpg)
L'ecologia de la restauració és la branca de l'ecologia en la qual es basa la restauració ecològica, és a dir, la renovació i restauració d'ecosistemes i hàbitats degradats, danyats o destruïts al medi ambient a través d'intervencions actives pels éssers humans. Per ser eficaç, la restauració requereix un objectiu concret, preferiblement un de clar que es pugui articular, acceptar i codificar. Els objectius de la restauració reflecteixen les eleccions de la societat entre diverses prioritats polítiques, però determinar aquests objectius sol ser complicat des d'un punt de vista polític.[1]
Els ecosistemes naturals ofereixen serveis en forma de recursos com ara menjar, combustible i fusta; la purificació de l'aire i l'aigua; la destoxicació i descomposició de residus; la regulació del clima; la regeneració de la fertilitat del sòl; i la pol·linització de conreus. S'ha calculat que aquests processos tenen un valor anual de bilions de dòlars.[2][3] Hi ha un consens en la comunitat científica que s'està produint una degradació i destrucció de gran part de la vida de la Terra en una «escala catastròficament curta».[4] Els científics calculen que la taxa d'extinció actual, és a dir, de l'extinció de l'Holocè, és entre 1.000 i 10.000 vegades superior a la normal.[5][6][7] La pèrdua d'hàbitat és la primera causa tant de l'extinció d'espècies[7] com del declivi en els serveis dels ecosistemes.[2] S'han identificat dos mètodes per alentir el ritme de les extincions i el declivi en els serveis dels ecosistemes: la conservació dels hàbitats viables i la restauració dels hàbitats degradats. Les aplicacions comercials de la restauració ecològica han crescut exponencialment en els últims anys.[8] El 2019, l'Assemblea General de les Nacions Unides declarà el 2021–2030 Dècada de les Nacions Unides per a la Restauració dels Ecosistemes.[9]
Referències
- ↑ Lackey, Robert «Societal values and the proper role of restoration ecologists» (en anglès). Frontiers in Ecology and the Environment, 22, 4, 2004, pàg. 45-46.
- ↑ 2,0 2,1 Daily, Gretchen C. «Ecosystem Services: Benefits Supplied to Human Societies by Natural Ecosystems» (en anglès). Issues in Ecology, 1997.
- ↑ Costanza, Robert; d'Arge, Ralph; de Groot, Rudolf; Farber, Stephen; Grasso, Monica; Hannon, Bruce; Limburg, Karin; Naeem, Shahid; O'Neill, Robert V. «The value of the world's ecosystem services and natural capital» (en anglès). Nature, 387, 6630, maig 1997, pàg. 253–260. Bibcode: 1997Natur.387..253C. DOI: 10.1038/387253a0. ISSN: 0028-0836.
- ↑ Novacek, Michael J.; Cleland, Elsa E. «The current biodiversity extinction event: Scenarios for mitigation and recovery» (en anglès). Proceedings of the National Academy of Sciences, 98, 10, 08-05-2001, pàg. 5466–5470. Bibcode: 2001PNAS...98.5466N. DOI: 10.1073/pnas.091093698. PMC: 33235. PMID: 11344295.
- ↑ Pimm, Stuart L.; Russell, Gareth J.; Gittleman, John L.; Brooks, Thomas M. «The Future of Biodiversity» (en anglès). Science, 269, 5222, 21-07-1995, pàg. 347–350. Bibcode: 1995Sci...269..347P. DOI: 10.1126/science.269.5222.347. ISSN: 0036-8075. PMID: 17841251.
- ↑ Simberloff, Daniel «Lawton, J. H.; May, R. M. (editors). Extinction Rates. 1995. Oxford University Press, Oxford. xii + 233 pp. Price: f17.95.» (en anglès). Journal of Evolutionary Biology, 9, 1, gener 1996, pàg. 124–126. DOI: 10.1046/j.1420-9101.1996.t01-1-9010124.x. ISSN: 1010-061X.
- ↑ 7,0 7,1 Sciences, National Academy of. Biodiversity (en anglès), 1988. DOI 10.17226/989. ISBN 978-0-309-03739-6.
- ↑ Young, T. P.; Petersen, D. A.; Clary, J. J. «The ecology of restoration: historical links, emerging issues and unexplored realms» (en anglès). Ecology Letters, 8, 6, 28-04-2005, pàg. 662–673. DOI: 10.1111/j.1461-0248.2005.00764.x. ISSN: 1461-023X.
- ↑ [enllaç sense format] https://www.unenvironment.org/news-and-stories/press-release/new-un-decade-ecosystem-restoration-offers-unparalleled-opportunity