Alejandro Palomas Pubill
![]() Alejandro Palomas el 2014 ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 1967 ![]() Barcelona (Veneçuela) ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Escriptura creativa i professional, poesia, filologia, filologia anglesa, activitat traductora i periodisme ![]() |
Lloc de treball | Catalunya ![]() |
Ocupació | escriptor, filòleg, traductor, periodista ![]() |
Premis | |
![]() |
Alejandro Palomas Pubill (Barcelona i Barcelona, 1967)[1] és un escriptor català d'ascendència xilena.
Fill d'un català i una xilena,[2] es va llicenciar en filologia anglesa per la Universitat de Barcelona i va fer màster en Poesia al New College de San Francisco. És traductor literari en diverses editorials. Entre les seves obres traduïdes destaquen les d'autors com ara: Katherine Mansfield, Willa Cather, Oscar Wilde, Gertruide Stein, Jeanette Winterson o Jack London. També, realitza tallers d'escriptura creativa, i col·labora en diferents mitjans de comunicació.[cal citació]
Les seves novel·les són, en general, de temàtica comuna: els problemes d'incomunicació i dificultats familiars.[3]
Obra
- El tiempo del corazón (Siruela, 2002)
- A pesar de todo (Alba, 2002)
- Pequeñas bienvenidas (El Cobre, 2005)
- En català: Tanta vida (Columna, 2008)
- El secreto de los Hoffman (Plaza & Janés, 2008) / En català: El secret dels Hoffman (Columna, 2009)
- El alma del mundo (Espasa, 2011)
- El tiempo que nos une (Suma de letras, 2011)
- En català: El cel que ens queda (Columna, 2011)
- "Tanto tiempo" (Huerga y Fierro, 2012)
- Agua cerrada (Siruela, 2012)
- Entre el ruido i la vida (Baile del Sol, 2013)
- Una madre (Siruela, 2014) / En català: Una mare (Columna, 2015)
- Aunque no haya nadie (Baile del sol, 2014)
- Un hijo (Bridge, 2015) / En català: Un fill (Bridge, 2015)[4]
- Un perro / Un gos (Editorial Columna. Destino.248. 2016)
- La dos orillas (Destino, 2016)
- Un amor (2018)
Traduccions
- J. Jefferson Farjeon. Misterio en blanco : una novela negra navideña (Siruela, 2016)
- Ngaio Marsh. Un hombre muerto (Siruela, 2016)
- George R. Sims. Memorias de una suegra (Siruela, 2015)
- John Harding. La joven que no podía leer (Alevosía, 2015)
- Kat Spears. Un corazón de piedra (Puck, 2015)
- Jeanette Winterson. El mundo y otros lugares (Lumen, 2015)
- Nancy Bilyeau. La corona (Alevosía, 2014)
- Kate Griffin. Kitty Peck y los asesinos del Music Hall (Siruela, 2014)
- Sílvia Soler. El verano que empieza (Planeta, 2013)
Premis
- 2008: Finalista Premi de Novel·la Ciutat de Torrevella per El secreto de los Hoffman [5]
- 2011: Finalista Premio Primavera de Novela per El alma del mundo
- 2014: Premi Joaquim Ruyra de narrativa juvenil per Un fill [6]
- 2015: V Premi L'Illa dels llibres per Un fill [7]
- 2016: Premio Nacional de Literatura Infantil y Juvenil 2016 [8]
- 2016: Protagonista Jove 2016[9]
- 2018: Premi Nadal per Un amor[10]
Referències
- ↑ «Biografía de Alejandro Palomas» (en castellà). Lecturalia, 2015. [Consulta: 25 agost 2015].
- ↑ Alós, Ernest. «Un llibre molt de plorar». El Periódico, 07-04-2015. [Consulta: 21 juny 2024].
- ↑ «Alejandro Palomas - Laboratori de Lletres». Laboratori de Lletres. Arxivat de l'original el 2017-07-04 [Consulta: 31 gener 2017]. Arxivat 2017-07-04 a Wayback Machine.
- ↑ «Ressenya: "Un fill. Alejandro Palomas. Premi Joaquim Ruyra 2014" a càrrec de Paula Jarrín, especialista en literatura infantil i juvenil.». Llibreria Al·lots de Barcelona, 11-03-2015. Arxivat de l'original el 2 de maig 2016. [Consulta: 25 agost 2015].
- ↑ «Entrevista al finalista del Premio de Novela Ciudad de Torrevieja, Alejandro Palomas: 'No pretendo atraer a los lectores por el intelecto sino por la emoción'» (en castellà). El Mundo.es Comunidad Valenciana 24 h, 04-10-2008. [Consulta: 26 agost 2015].
- ↑ Portell, Joan «Un fill». Faristol núm. 81, secció Crítica, Maig 2015.
- ↑ «Alejandro Palomas guanya el V PREMI L'ILLA DELS LLIBRES amb la novel·la ‘Un fill'’». L'illa dels llibres, 25-08-2015. [Consulta: 25 agost 2015].
- ↑ País, Ediciones El «Alejandro Palomas, Premio Nacional de Literatura Infantil y Juvenil 2016» (en castellà). EL PAÍS, 23-11-2016.
- ↑ «Alejandro Palomas - Biblioteca Virtual». [Consulta: 14 febrer 2017].
- ↑ Ayén, Xavi «Alejandro Palomas gana el premio Nadal». La Vanguardia, 07-01-2018. Arxivat de l'original el 7 de gener 2018 [Consulta: 7 gener 2018].