Alduí (rei longobard)
Biografia | |
---|---|
Naixement | valor desconegut ![]() |
Mort | 566 ![]() |
Religió | Paganisme i arrianisme ![]() |
Activitat | |
Ocupació | polític ![]() |
Altres | |
Títol | Rei dels llombards (546–560) ![]() |
Família | Dinastia Gausiana ![]() |
Cònjuge | Rodelinda ![]() |
Fills | Grasulf I de Friül, Bruder oder Schwester (?), Clef, Ealhild (?), Alboí ![]() |
Pares | Authari (?) ![]() ![]() |
Alduí o Aldoí fou un rei longobard del segle vi. Va succeir al rei Gualtari (Waltharius) vers el 530. Vers el 541 fou reconegut com a federat de l'Imperi Romà d'Orient obtenint un fœdus de l'emperador Justinià I que li va concedir Pannònia i el Nòric i alguns subsidis. A partir del 551 va haver d'enviar mercenaris a Itàlia al servei de Narsès contra els ostrogots i el 552 almenys cinc mil guerrers longobards van participar activament a la derrota ostrogoda als flancs del Vesuvi (batalla del Mont Lactari). Va morir vers 563, i el va succeir el seu fill Alboí.
Bibliografia
- Gianluigi Barni, La conquête de l'Italie par les Lombards, VIe siècle, les événements. Le Mémorial des Siècles, Editions Albin Michel, París (1975) (ISBN 2-226-00071-2).
- Pau el Diaca, Historia Longobardorum, vers 784/799